- ענק חדש -
בסדר, מומחים קטנים שלי לתורת הזוחלים.
נחזור על החומר.
דם חם או קר?
קר.
מכוסה ב... -קשקשים.
נמצא בכל יבשת, מלבד...
אנטרקטיקה.
אתם מבריקים!
והנחשים שלכם עייפים. תחזירו אותם לבתים שלהם.
נחזור לספרי הלימוד.
אני שומעת את הלב שלך דופק.
אל תפחד. אני יודעת שאתה נחש טוב.
המתקפה על הסעת התלמידים גזלה את חיי חבריי...
גזלה את מאור עיניי...
אבל אני שרדתי.
אבי רצה לשמור זאת בסוד.
הוא הבריח אותי מרוסיה לאמריקה, לפנימייה לעיוורים.
הוא חשב שאהיה בטוחה שם.
דודתי תבדוק מה שלומי מדי פעם והוא יצטרף בהקדם האפשרי.
עד אז, חיכיתי לכל יום ראשון בערב שיגיע.
אהבת את זה?
אני יכול למצוא אותך בין מיליון כינורות
אם תנגני רק תו אחד...
אולי שלושה תווים. אבל לא יותר.
איך היה האוכל השבוע?
אל תעקמי את האף!
אני אבקש מהדודה להביא לך קצת וטרושקה.
אמרתי לחברה שלי שאהיה איתך בקרוב.
בקרוב. אני מבטיח.
אני צריך להיות זהיר...
למצוא בית חדש, שבו נהיה בטוחים.
זה כמו משחק מחבואים. כרגע אנחנו מתחבאים.
את יכולה להתחבא עוד קצת?
בזכותך, אני יודעת שאני יכולה לעשות הכול.
את יכולה לעשות הכול.
נינה...
תקשיבי טוב.
אסור שאף אחד יידע מי את.
את צריכה להפסיק לדבר רוסית עד שנתראה שוב.
את מבינה?
כן.
יש לי בקשה אחת אחרונה.
תנגני.
הוא היה חבל ההצלה שלי.
ואני הייתי שלו.
כל יום ראשון, הצלנו זה את זה.
השלנו את עורנו ותכננו את העתיד.
אני ברחתי מהווי, והוא עתיד לברוח מהם.
אנחנו נסדר את כולם יחד.
אבל אז, יום אחד, קראו לי למשרד המנהלת.
נינה, דודה שלך...
היא נמצאת פה כי משהו קרה לאבא שלך.
אני כל כך מצטערת.
נינמ'קה.
דודה.
הייתה תאונה...
תאונה נוראית.
אבא שלך איננו.
הוא לא מת.
הוא מתחבא מהווי. -נינמ'קה...
הדודה שלך באה כדי לקחת אותך לחיות איתה.
אסור לי לדבר רוסית.
אני לא יכולה ללכת איתה!
אני מצטערת, נינה. את חייבת ללכת הביתה.
אבל אין לי בית, עד שהוא יבוא ונבנה בית!
אני מצטערת, מותק, אני יודעת שהיה לך טוב פה.
הרגשתי שאבא שלי מתחבא,
אבל הדודה שלי האמינה שהוא מת,
והחיים של שתינו השתנו לרעה.
כל עוד הייתי בבית הספר והיא השגיחה עליי,
אבא שלי דאג שכסף, יותר כסף מכפי שדודה שלי ראתה בחיים,
יזרום לחשבון הבנק שלה.
לשכר הלימוד שלי, למען תשומת הלב שלה.
אבל כל זה נגמר עכשיו.
הכסף המועט שנשאר בחשבון
לא הספיק כדי לכסות את הוצאות הגידול של ילדה עיוורת.
שמה נינה. היא האחיינית שלי.
היא עיוורת מזוינת?
דברי יפה. אבא שלה, גיסי,
איש דגול, בדיוק נפטר.
הייתי בודדה מאוד אז.
בפעם הראשונה, העיוורון שלי הרגיש כמו כלא.
היה קר במקום שישנתי בו.
בקושי דיברתי עם מישהו...
מלבד התינוקות, שבאו והלכו.
תאמינו לי, התמונה לא עושה עמו צדק.
יפהפה.
איך ייתכן שאימא שלו לא רוצה אותו?
היא צעירה, סטודנטית בקולג'.
לא, הוא נועד לכם.
יש לנו מזל.
אף פעם לא חשבנו, בשלב הזה, על תינוק.
החדר שלו מוכן לגמרי.
כן, כמובן. הבאתם את הכסף?
כן, אייבל הביא אותו.
היינו במכונית כל היום.
אפשר להשתמש בשירותים שלך? -כן.
הם למעלה.
הדלת הראשונה, לא תוכלי לפספס.
מה שמך, מותק?
את יכולה לדבר איתי.
אני ננסי.
אני נינה.
אימא שלך גרה כאן?
לא, היא מתה.
מה זה, לעזאזל?
את יודעת למה אני פה? החלמתי מסרטן.
נינה?
זה בסדר, הרשיתי לה.
מספיק, נינה. לכי תבקשי מתמרה לעזור לך בשיעורי הבית.
היא אמרה שאת מפגרת בחומר.
לא נוכל לקחת את שניהם?
ננס! זה... אני...
אייבל, הילדה הזאת מיוחדת.
היא צריכה יותר מזה.
אני בטוחה שזה קשה מאוד.
נכון.
שני ההורים שלה נפטרו.
אנחנו נשלם לך.
עדיף לכם לקחת את התינוק.
אנחנו בוחרים בה.
אם אתם רוצים אותה, אני לא יכולה לעצור אתכם.
אתם יכולים לדאוג לה יותר טוב ממני.
רק שאסור שאף אחד יידע.
אף אחד לא יידע בכל מקרה.
נחליף לה את השם. התחלה חדשה.
נעשה ממנה ילדה אמריקאית.
את רוצה לבוא לגור איתנו?
כן, הייתי שמחה.
העיניים שלך כחולות כמו שמי הערבה.
פריירי (ערבה(. ככה אקרא לך.
הנה, פריירי!
זהירות, אייבל! -היא לא תישבר.
תיזהר! -נכון, פריירי?
לא. -לא? אני לא שומע אותך.
לא. -אני לא שומע אותך.
לא! -אני לא שומע אותך.
לא!
בסדר!
זה הבית החדש שלך.
טוב, פריירי, אנחנו מורידים נעליים כאן.
תני לי לעזור לך.
טוב, אני יכולה להרים את הרגל הזאת?
והרגל הזאת.
איך זה?
טוב.
תרגישי את כל הענפים פה, ואת העלים.
את מטפסת על עץ!
"'אינך יודע מהם האפונים האלה', אמר האיש לג'ק.
'אם תזרע אותם בלילה, עד הבוקר, הם...
מעלה, מעלה, עד השמים.
ואם תגלה שזה לא נכון, תקבל בחזרה את הפרה שלך."'
טוב, נעבור לבא.
היא ישנה.
היא עושה את זה כבר כמה שבועות.
אני מקליט את זה, כדי להראות לרופא.
היא צריכה רופא, ננסי.
מותק! פריירי, תשחררי. פריירי. נינה!
פריירי מאמינה שאבא שלה חי
ומגניב לה הודעות בחלומות איפה למצוא אותו.
היא מאמינה גם שהחלומות שלה הם התראות,
ושהמאפיה הרוסית רודפת אחריה.
ילדים מספרים סיפורים מופרכים.
אני סיפרתי כאלה.
כן, אבל הסיפורים שלה הם סיפורי גדולה שהיא מאמינה שהם מציאות.
מיתוסים שהופכים אותה למיוחדת.
אז מה אתה אומר בדיוק?
פריירי מפגינה סימנים מוקדמים של מחלת נפש רצינית.
אתם לא יודעים במקרה את ההיסטוריה הנפשית
של ההורים הביולוגיים שלה?
לא.
אבל אני בטוחה שאחרי שהיא תהיה איתנו זמן מה,
היא תהיה... -היציבות החדשה שלה היא חיונית, כן,
אבל הדרך הכי טובה לתמוך בה, גברת, היא בעזרת שילוב נכון של תרופות.
אבל איך תרופות יבריאו אותה?
אני לא יכולה לסמם אותה. היא ילדה!
מה שהיא צריכה זה אהבה. -טוב, תנו לי להיות ברור.
אם היא לא תטופל, מצבה יידרדר.
לילדים עיוורים יש דמיון מפותח במיוחד,
אבל זה שונה, בסדר?
אנחנו מתמודדים עם פסיכוזה.
סלחו לי, אני הולך להביא כמה דוגמיות. אני כבר חוזר.
כי יש לנו חברים וקרובים הרחק מכאן, שרוצים לראות אותך.
ואני גם חושבת שאימא טובה צריכה שתהיה לה תמונה של הבת שלה.
את מוכנה? -כן.
אחת, שתיים, שלוש.
הנה.
פריירי, מותק,
קחי אחד מאלה.
את תרגישי יותר טוב. בסדר, הנה.
והנה קצת מים.
ילדה טובה. את מרגישה יותר טוב?
טוב, איך ההרגשה?
טובה. בסדר.
הצווארון בסדר?
הוא יפה מאוד.
אני מתחיל להזיע.
האורות חמים, אני מצטער.
זה יהיה חמוד, סבים לא מביאים לעתים קרובות את הנכדים שלהם.
היא הבת שלנו.
מביך! מצטער.
טוב, כולם, להירגע. אתם נראים טוב.
פריירי, יקירה, כשאני אשמיע קול. פריירי?
כשאני אשמיע קול. הנה.
סיממו אותי במשך 13 שנה.
זה גרם לי להרגיש רדומה.
אבל זה לא עצר את ההתראות שלי.
נינה!
אבא.
את ערה, מותק?
כן, אני בסדר. אני ערה!
תני לי לראות באור.
התקופה הזאת של השנה תמיד קשה לך.
חכי.
בואי לא נספר לאבא שלך.
התרופות הקהו אותי.
אבל הן לא עצרו את החלומות.
הם המשיכו להופיע, שנים.
כיוון שהם היו הודעות מאבא שלי,
שהזכירו לי שהוא חי.
שהוא מחכה לי, שהוא קורא לי.
אולי חלמת עליו כי התגעגעת אליו.
חלומות רגילים לא גורמים לדימום באף.
חלומות ההתראה היו עוצמתיים כי יכולתי לראות בהם.
עשרים ואחד נרות, יום ההולדת שלי.
אז היינו אמורים להיפגש.
פנים של ענקית, מוקפות מים.
יש רק מקום אחד שזה יכול להיות.
תכננתי ללכת לשם.
חכי דקה. אז פשוט עזבת?
טוב, נו, היא לא סתם ברחה.
נכון?
דווקא כן.
ידעתי שאבא שלי מחכה לי,
שננסי ואייבל לעולם לא יבינו.
ילדה שהכרתי מבית הספר נסעה לשיקגו.
ביקשתי ממנה טרמפ לתחנת האוטובוס.
ומשם...
נעלמתי.
- הענק החדש -
מיס, אנחנו סגורים.
אני צריך לבקש ממך לעלות על המעבורת.
אני לא יכולה, אני מחכה למישהו.
אולי ראית אותו?
הוא גבוה, בלונדיני. השיער שלו עשוי להיות אפור עכשיו...
או אפרפר.
לא, אני מצטער.
אבל, מיס...
את חייבת לעלות על המעבורת.
אני בת 21 היום.
מזל טוב.
תהיתי כל היום מה כתוב פה עליה.
אתה מוכן להקריא לי את זה?
כן. אבל אז תצטרכי לעלות על המעבורת.
את חייבת ללכת.
"כאן, בשערים שטופי הגלים והשמש שלנו
תעמוד אישה חזקה עם לפיד,
שהלהבה שלו היא הברק הכלוא,
ושמה, אם הגלויות.
מיד-הלפיד שלה זוהרת ברכת שלום עולמית,
עיניה היפות חולשות על גשר הנמל התלוי בין שתי ערים תאומות.
'שמור על הארץ העתיקה, אציל!' היא זועקת בשפתיים חשוקות.
'הב לי את בניך היגעים, העניים,
ערב רב של המונים כמהים לנשום כבני חורין,
את פליטת חופיך האומללה.
שלח אותם אליי, חסרי הבית וסחופי הסער,
את לפידי אשא לצד שער הזהב!"'
הייתי צריכה ללכת הביתה...
אבל הייתי שבורת לב והתביישתי.
הייתי גאה מדי.
לא רציתי לוותר, אז תכננתי תכנית אחת אחרונה.
אם אני לא יכולה לראות את אבי, אולי הוא יוכל לשמוע אותי.
אנגן בכינור ברכבת התחתית עד שהוא ירד מרכבת,
ישמע את השיר שלי ויבוא בריצה.
ואתם יודעים מה?
התכנית שלי עבדה.
אבל לא אבא שלי מצא אותי.
אלא גבר אחר.
הגבר ששינה את חיי.
היי, להתראות, פרנץ'. נתראה מחר.
כן.
לא עשינו את זה הרבה זמן.
אנחנו יכולים עכשיו.
העיניים שלך...
הן נוצצות.
אתה רוצה ארוחת בוקר במיטה?
טוב, ברור שאני רוצה ארוחת בוקר במיטה.
מה?
יצאתי להליכה.
אימא שלך ואני יכולנו לבוא איתך.
לבד. לפעמים, אני...
לפעמים אני פשוט צריכה להיות לבד.
בפעם האחרונה שיצאת לבד, חזרת עם נשיכות כלב.
ואז הקטע הזה עם המורה של סטיב וינמ'ל,
ועכשיו את מסתירה מאיתנו דברים.
תראו, אני יודעת שאתם מנסים לשמור עליי.
ואני יודעת שאכזבתי אתכם. אני...
הבכתי אתכם.
אני מצטערת, אבל אני לא יכולה...
אני לא יכולה לחיות נעולה בבית הזה כל הזמן.
אולי הרופאה בסנט לואיס צדקה ולקחנו אותך הביתה מוקדם מדי.
אולי את צריכה זמן תחת השגחה רפואית.
אל תגידי את זה. -אנשי מקצוע...
בבקשה, אני...
אני מצטערת שהפחדתי אתכם.
בבקשה אל תשלחו אותי מכאן.
אם תדברי עם יועץ הטראומה...
זה מהאף-בי-איי, שכל הזמן מתקשר.
את צריכה מישהו עם ניסיון.
אם אעשה את זה, אוכל לטייל בלילות? -פריירי...
לבד. רק בשביל לנקות את הראש, לא בשביל...
זה לא בטוח, פריירי.
שעה אחת.
היא יכולה לטייל שעה, נכון?
אולי היא צריכה מרחב פתוח, ננס.
אדריאן.
הנה, חבר. תאכל. בוא נלך.
קדימה. ביס אחרון.
אתה צריך ללכת לצחצח שיניים, בסדר?
כבר צחצחתי.
לא נכון. המברשת שלך הייתה יבשה.
בסדר.
הכול בסדר? -מה?
הכול בסדר? הכול טוב?
מסריח לי מהתחת, אבל כן.
יופי. נבקש מהרופא לבדוק את זה בשבילך.
טוב, קדימה. ביס אחרון.
קדימה, הנה. חייבים להגיע לתחנת האוטובוס, בסדר?
- זה מ-1995 -
- רוסי -
- ילד אבוד מי זה? -
מה קורה?
מר האריס? -היי, אלפונסו.
כאן קווין האריס מקרן נייטסמן.
היי, נעים להכיר אותך. טוב, להכיר טלפונית.
התרשמנו ממך מאוד, אלפונסו.
אתלטיקה, ציונים, מעורבות קהילתית.
והחיבור שלך על הדבורים.
יוצא מן הכלל.
דבורים?
טעות שלי. אתה כתבת על לימודי עזרה ראשונה! סליחה.
בכל אופן, אהבנו את זה ואנחנו רוצים להציע לך את המלגה.
איך ההרגשה?
זה...
זה מה שאנחנו אוהבים לשמוע.
סבתא שלך תצא מגדרה.
הוא צריך לחזור לכיתה, מר האריס.
לשמור על הציונים.
ניצור קשר בקרוב.
זה חשוב לי מאוד. תודה.
ברוך הבא למשפחת נייטסמן, אלפונסו. שיהיה לך יום נפלא.
קיבלת אותה.
מה שחשוב זה שקיבלת אותה.
זה בסדר. זה הרבה לעכל.
אני צריך לעשות משהו? לכתוב להם מכתב, משהו?
רק דוא"ל ולקבל.
יש גם ארוחת ערב, תמיד מביכה.
וכמובן, לעמוד במכסת קורסים מלאה, לציית לפסקת האופי.
מה זה אומר? -לא לעשות שום דבר מוזר.
לא להסתבך עם המשטרה. יהיה בסדר.
יו, "ווי" מאייתים בשני ווים? אני לא מוצא כלום.
אולי זה באותיות רוסיות. תפתח את הראש.
היי. אני...
קיבלתי את המסרון שלך. האוטובוס הזה דפוק, נכון?
כן. דפוק.
אני יכולה לשבת כאן?
את יכולה לעזור לנו לחפש דברים? -כן, בטח.
את חייבת לעזור לנו למצוא כמה דברים.
כן, לא מצאנו שום דבר על נינה אזרוב עדיין.
היא הייתה ילדה. אולי אבא שלה מחק את זה,
שלא יוכלו למצוא אותה.
אחפש "מכרה אזרוב".
היא אמרה שלאבא שלה היה מכרה, נכון?
כן. רעיון טוב.
היא מנסה להוציא אותך מאשוויל? -אין מצב.
זה שהם עוד לא באו לא אומר שהם לא יבואו.
אתה מתכוון לדבר עם ההורים שלך?
מה זה אשוויל?
זה כמו מחנה טירונות, או בית ספר צבאי. את יודעת, לילדים רעים.
אתה מנסה בכלל למצוא משהו?
תנסה דברים ברוסית.
היי, שלחת לי את הסנאפמ'ט?
כן. -אני לא רוצה להביט בזה.
אני יודע. אנחנו בודקים את הסיפור שלה.
שום דבר בינתיים, מלבד האוטובוס.
שזה ענק. -כן.
אתה תהיה שם הערב, נכון?
הבחור הזה חושב שהוא משהו, מה?
הוא מניאק אם הוא לא יחזור.
בוא שב, מותק.
לאימא יש כאב ראש.
קרה משהו?
לא, למען האמת, יש לי חדשות טובות.
חדשות ממש טובות.
התקשרו אליי היום מהקרן.
וקיבלתי את המלגה.
אני יכול ללמוד בכל בית ספר במישיגן, בחינם.
אז את לא צריכה לדאוג לכלום.
כלום, אימא. אפילו לא סנט.
אז סיימת עם הרווארד?
טוב, לא שמעתי מהם.
אבל זאת אפשרות, ממש טובה.
אני רק רוצה את הטוב ביותר בשבילך, מותק.
אנחנו נסתדר בלעדיך.
בעור שינינו, נסתדר.
אני אוכל לבוא וניסע למשחקי הבייסבול של קרלוס יחד.
אתה יודע שאני לא יכולה ללכת לדברים האלה במצבי.
אם את באמת מרגישה שיש לך בעיה, תני לי לקחת אותך לרופא.
רואה?
מה אעשה בלי שתדאג לי כל הזמן?
זה מה שאני אומר. את יודעת, אני אהיה קרוב.
במישיגן.
אני גאה בך.
ומגיע לך כל דבר בעולם...
ויותר.
תודה, אימא.
תעשה לי טובה, כוכב שלי?
תקנה חלב?
אני לא יכולה לשתות את הקפה שלי בבוקר בלי חלב.
כן, בטח.
היי, פרנץ'. היי!
היי.
כן, חשבתי שראיתי אותך שם.
אני אוהבת דברים קרים בקור.
מגניב.
אתה מביא חלב? זה מוזר.
לא, אני לא הולך.
אתה חושש שאם תהיה איתה בבית זה יפריע לך להגיע לקולג'?
כן, טוב, בדיוק קיבלתי מלגה, למען האמת. מלאה.
אם מישהו יקבל מלגה, זה אתה.
אתה יודע, ההורים שלי היו רוצים שאני אהיה אתה.
באמת? -כן.
קודם הם רצו שאהיה כריסטין יי, אבל...
יש סעיף אישיות במלגה?
כלומר, אני יודעת שיש במייבל אלן.
את מתמצאת.
כן, זה כאילו...
שהם חושבים שאנשים כמונו יידרדרו לפשע
אם הם לא יאסרו את זה במפורש.
אתה חייב לקרוא את זה.
כן, אם יתפסו אותי בבית עם סוחרי סמים, זה ייגמר, את יודעת?
זה שונה בשביל מישהו כמו סטיב.
הוא דופק את החיים שלו.
אני מנסה לא ליפול לברירת המחדל של לדפוק את החיים שלי...
טוב, אם זה הגיוני.
לא, זה הגיוני.
פשוט...
אתה לא סקרן איך זה יסתיים?
מה, הסיפור שלה?
לא, לא ממש אכפת לי.
הסיפור שלה, אבל...
אנחנו.
כלומר, אתה לא חושב שהייתה לה סיבה לבחור בנו?
סטיב בטח רוצח, וג'סי לגמרי פרש מהחיים,
ומיס ברודריק-אלן מוזרה ועצובה,
ואני, טוב, אתה יודע.
אני לא צריך עזרה.
אני יודעת, אני לא... -אני עושה הכול בעצמי.
אני יודעת. אני...
כן. טוב, אני צריך להביא את זה לא בתור קוביית קרח. אז...
בסדר.
לעזאזל.
בק!
בואי, ניסע.
מגניב.
קיבלתי כוויית קור מזוינת אתמול בלילה.
אם נמשיך לעשות את זה, אתם לא יכולים לסחור מכאן.
מה זה עניינך?
אתם פשוט לא יכולים.
חבר'ה, או-איי אמרה שיש לנו רק שעה.
בואו לא נבזבז זמן. -שיהיה, בנאדם.
אבל זה אומר שגם האספקה שלך נגמרה, בק.
כולל הטסטוסטרון.
אני יכולה להגיד לכם אילו טעויות עשיתי.
לא אכלתי כשהייתי רעבה.
לא ישנתי כשהייתי עייפה.
לא התחממתי כשהיה לי קר.
זה החליש אותי.
אבל הטעות הכי גדולה שעשיתי הייתה להאמין
שאם אפרוש רשת יפה...
אתפוס רק דברים יפים.
המוזיקה שלך, היא...
רוסית, כן?
אתה רוסי?
אני? לא. אמריקאי.
הפ...
זה שמי. ד"ר הנטר אלוסיוס פרסי,
אז, הפ בקיצור.
אפשר לעזור לך במשהו? -לא.
אפשר לשאול אותך משהו?
מצטערת, אני מאחרת. אני צריכה ללכת.
תמיד ניגנת כל כך יפה?
או שקרה לך משהו?
קרה. משהו קרה לך,
ומאז את מנגנת בכזאת התעלות.
סליחה. עברת חוויית סף-מוות?
אני לא יודעת מה זה.
חוויית סף-מוות. האם מתת?
וחזרת לחיים?
את בסדר עם לימון? -כן.
טוב. הנה.
קחי את זה, שימי את זה בפה, ופשוט תשאבי את הצדפה
כאילו ששאבת מי ים מתוך צדפה.
טוב, גם אני שנאתי את הראשונה שלי.
אפשר לקבל מ'יפס, בבקשה?
לכל דבר טוב בעולם הזה צריך להתרגל.
אני זוכר את הקפה הראשון שלי בקולג'. רציתי להקיא.
עד סוף לימודי הרפואה, לא יכולתי לצאת מהמיטה בלעדיו.
זה הרבה לימודים למישהו ששנא את זה.
פשוט לא הבנתי
למה אני לא אמור לשאול שאלות שאין עליהן תשובות.
אלה השאלות הכי מעניינות. מה זאת הכרה?
לאן ההכרה הולכת אחרי, את יודעת, אחרי המקום הזה?
אבל את יודעת. נכון? כלומר, כשהיית...
תני לי לשאול אותך שאלה, כשחזרת אחרי המוות, זה היה...
הרגשת שזאת הייתה בחירה?
חווית את זה כבחירה? -כן.
קראת לזה חוויית סף-מוות?
כן. -אז חווית חוויה כזאת?
הנה, קטשופ בשעה 12,
חרדל בשעה 4, מיונז ב-8.
דברים טובים, בסדר?
אם הייתה לי חוויית סף-מוות? לא.
לא הייתה לי, אבל אני...
זה בערך כל מה שאני... טוב, זה כל מה שאני חושב עליו.
זאת מהות החיים שלי.
אז הייתי מרדים במיון, ושמעתי לראשונה...
מטופל חווה דום לב, וחשבתי...
כאילו, כמעט שמעתי משהו.
את יודעת, משהו...
אני לא יודע. משהו.
אזרתי אומץ ושאלתי רופאים.
הם אמרו, "כולם חושבים שהם מרגישים משהו."
לא, שמעתי אוושה...
של משהו שעוזב את הגוף,
והאוושה שבחזרה.
עכשיו, אם הם חזרו, זה אומר שהם הלכו לאנשהו.
לאן הם הלכו?
יכולנו להוכיח את זה.
עשיתי מה שכל מדען סביר היה עושה.
עזבתי את חדר המיון והתחלתי מה שהפך
למחקר חיים של שורדי חוויית סף-מוות.
אז אתה מכיר אנשים כמוני.
כן.
כן, טוב, אני עורך מחקר כרגע על שלושה אנשים שהם בדיוק כמוך.
טוב, אחת מהם דומה לך במיוחד.
היא חזרה עם כישרונות מיוחדים, כישרון מוזיקלי.
כאילו, מה זה?
צליל מושלם, במקרה שלה, אבל פגשתי אחרים ש...
אנשים חוזרים
עם יכולות מתמטיות או אמנותיות, או, את יודעת, בלשניות.
זה...
זה לא מה שעושה אותם למדהימים.
מה שעושה אתכם למופלאים...
זה שנסעתם מחוץ ל...
תרדמת הזאת...
שכולנו חווים.
את יודעת?
מאז שעזבתי את רוסיה, הדבר היחיד שאני חושבת עליו
כל יום, זה איך למצוא את אבא שלי.
והוא היה האדם היחיד שמעולם לא גרם לי להרגיש כאילו
שאני לא שפויה, או...
לא, כמובן שלא.
מעולם לא היו צריכים לסמם אותך.
מעולם לא.
למה, מפני שהיו לך חלומות חיים?
זה מטורף.
סליחה, זה כל כך מוזר לשמוע ש...
אני באמת מוזרה, אבל שאתה אוהב מוזר.
טוב, מוזר זה טוב.
כלומר, יש איזה בחור רגיל באופן פתטי אי שם
שלובש חולצה שכתוב עליה... "מוזר זה טוב."
אני חייב ללכת.
אפשר לקבל חשבון, בבקשה?
אני צריך לטוס הביתה הערב, לחזור לעבודה.
יש לי משהו שנראה לי שאולי תאהבי.
זאת מעין הסתעפות מהעבודה שלי.
אז הייתי כאן, מכרתי פטנט בכנס אתמול, ו...
אני יכול להראות לך משהו? -כן.
כן? בסדר.
הנה.
טוב, בואי נזיז את זה.
אז כמו שאמרתי, הרבה מזה זה לשמוע את האוושה, בסדר?
אני אשים את זה שם.
טוב, זה בפנים?
בסדר?
טוב, עכשיו...
תפעילי את זה שם.
זה מגביר קול של פעימת לב עד שאפשר לשמוע אותה ממרחק 152 מטרים.
פשוט ללחוץ על זה?
זה! מישהו זז.
כן.
צעיר יותר אולי? כמו ילד?
בהחלט.
את יודעת, פעימת לב היא יותר ייחודית אפילו מטביעת אצבע.
הנה, תנסי את זה.
כן.
ככה אתה נשמע.
ככה אני נשמע.
קח אותי איתך.
תלמד אותי.
את בטוחה?
כמה זמן?
אין רוח נגדית. אז רק כמה שעות.
תרימי ידיים מול החלון.
תמשכי אותו, יופי, תחליקי אותו ותחזרי למנעול באמצע.
יופי, הנה, ותמשכי, ולמעלה וחזרה.
למעלה וחזרה, עד הסוף. תדחפי את החלון.
תדחפי, קדימה.
הגענו.
אני שמח שהשארתי את החימום. מה היית חושבת עליי
אם היית נכנסת לבית קפוא?
יש מיטה למטה במעבדה, אני מקווה שזה בסדר.
כל כך שקט כאן.
אין כבישים בסביבה?
זה, והזכוכיות הכפולות על כל חלון.
החורפים כאן אכזריים.
כוס מים.
אני יכולה להשתמש בטלפון שלך?
רק להתקשר להורים שלי ולהגיד להם שאני בסדר?
כן, בטח.
הנה, תני לי לקחת את זה.
את צריכה עזרה בחיוג? -לא.
בסדר.
אין תשובה. הם בטח בקו השני.
נתקשר אליהם שוב מחר.
אנחנו לא רוצים שהם ידאגו.
היה לך יום ארוך. את בטח עייפה.
אני יכול לקחת אותך למטה? -כן.
בסדר.
טוב, יש שני גרמי מדרגות.
הראשון הוא הקל.
יש מעקה משמאלך.
בסדר, הסתדרת?
ועכשיו יש מדרגות לולייניות.
טוב. הנה, הגעת חצי הדרך למטה.
אני אקח את התיק שלך.
סליחה.
יש פה ריח של סלע.
צפחה.
הנה.
בניתי את המעבדה הזאת בעצמי.
טוב, מגיעה מדרגה גדולה.
אלה מים זורמים?
כן, זה מעיין טבעי. השארתי אותו.
אף פעם לא אותו נהר פעמיים, כמו שאומרים.
ו... קדימה, הגענו.
בסדר.
יש מיטה במרחק שלושה צעדים ממך. תסתובבי.
בסדר.
את נכס מדהים, פריירי.
יש לי מזל שפגשתי אותך, ושאני אעבוד איתך.
תודה.
תנוחי קצת.
לילה טוב.
הפ?
בסדר.
תני לי לדבר איתך על זה. כי אני יודע על מה את חושבת.
"זה לא קורה."
זה קורה.
"זה חלום."
את ערה לחלוטין.
"מישהו ימצא אותי."
"למה אני כלואה בכלוב?"
טוב, את תגלי בקרוב.
תדעי, יכול לעבור זמן עד שהוא יבוא אלייך.
כשתחשבי על כל צעד שהביא אותך הנה...
תביני בסוף,
שזאת לא אשמתו של אף אחד, מלבדך.
המחשבות שלך ינסו לדכא אותך. אל תיתני להן.
את תמצאי את החופש שלך.
בשינה.
בחלומות שלך.
ככה אנחנו נשארים שפויים.
מה שמך?
פריירי.
שמי הוא...
הומר.