- סרט תיעודי מקורי של NETFLIX -
שמי המקורי היה ציון זכריה דניאלס.
אני לא יודע בדיוק מה זה "ציון",
אבל אני יודע שזה הר שמוזכר בתנ״ך.
הר גדול.
אז זה כנראה אומר ״יציב וחזק״.
נולדתי ככה,
ולא ממש הכרתי משהו אחר.
זה נורמלי בעיניי.
ציון היה בן 16 כשאימצתי אותו.
פשוט לא היה לו אף אחד.
כשנולדתי, אימא שלי מסרה אותי לאימוץ.
לא פגשתי את הוריי, אבל אני ממש לא רוצה.
גרתי בשבעה־שמונה בתי אומנה.
הרעיבו אותי והרביצו לי המון.
אבל... לא אשקר, לא הייתי ילד טוב.
אחרי כל מה שעברתי, הייתה לי גישה שלילית כלפי הרבה דברים.
ההיאבקות היא הספורט העתיק ביותר.
היא מוזכרת בתנ״ך פעמיים.
היאבקות היא בעצם שני אנשים שכופים את רצונם זה על זה.
אני המאמן דונהיו. אני מאמן היאבקות כבר 25 שנה.
בפעם הראשונה שראיתי את ציון,
הוא הלך במסדרון עם רגליים תותבות.
הפרוטזות עשו לו חתכים בכפות הרגליים ופצעו אותו.
הכריחו אותו להשתמש בהן.
הרגשתי שניסו לגרום לי להיראות כמו כולם,
אבל רציתי להיראות כמו עצמי.
כאילו, למה להרחיק אותי מהקרקע, שאני רגיל אליה,
ולשים אותי בגובה, מה שלא מוצא חן בעיניי?
העובדה שאני מסוגל לעשות הכל, שאנשים חושבים שאני לא יכול,
זה הכעיס אותי.
רק רציתי להיות אני.
...לשלוט בראש. קדימה!
כשציון נכנס לחדר ההיאבקות, הוא הוריד את הפרוטזות.
יש לנו רק זרועות, גם להיאבקות וגם להליכה,
אז אנחנו צריכים להיזהר מאוד. ברור? -כן.
מוכן לרוקנרול? -כן.
קדימה, לעמדות!
אני רוצה אתכם בתנועה!
ציון, קדימה!
בנינו טכניקה סביב הגוף שלו והיכולות שלו.
בהיאבקות, הוא שכח מהצרות שלו.
כמה שיותר חזק, כמה שיותר זמן.
אנשים הפלו אותו.
קבוצות אחרות הסתכלו עליו, ואמרו דברים למתאבקים אחרים.
קדימה, ציון!
שליטה בידיים.
תזוזה. קצב.
הוא יכול היה, בקלות רבה, לוותר ולא להצליח.
הוא יכול היה להיות מישהו שמסתבך בצרות,
בגלל שלא הייתה לו משפחה.
לא הייתה לו יציבות בחיים.
זה היה מתכון לאסון.
פשוט החלטתי שאני לא רוצה להרגיש חלש.
קדימה! תיכנס לשם!
בוא נראה את השיא. קדימה!
קדימה!
פיטרסון, תפוס את פרק כף היד!
תישען לאחור!
יופי, ציון! יופי!
מצוין.
מנעתי מעצמי כל מיני דברים.
ואז התחלתי להשתחרר.
התחלתי להבין שאני מסוגל לעשות דברים.
בשנה האחרונה בתיכון, ניצחתי כמה מהטובים ביותר באוהיו.
כשהוא הצליח יותר, התחילו לקבל אותו.
עכשיו, עכשיו, עכשיו!
פעם לא דיברתי עם אנשים.
אבל אחרי שהשתפרתי,
זה פשוט נתן לי המון ביטחון בכל דבר.
די לצלם.
- הגמר המחוזי, 2016 -
- ג׳ק גורמן, 1.55 מטר, 50 ק״ג נגד ציון קלארק, 1.20 מטר, 39 ק״ג -
ציון העפיל לגמר, לקראת התחרות הארצית. אם הוא מנצח, הוא ממשיך. אם הוא מפסיד, לא.
הוא הגיע להארכת "מוות פתאומי" וניצחון פתאומי.
אי אפשר להתקרב לתחרות הארצית יותר ממה שציון התקרב.
זה היה כמו להיאחז באצבע. זה היה קרוב עד כדי כך.
בסוף, ג׳ק גורמן השכיב את ציון.
ציון היה נסער כל כך שהוא הצמיד את הראש למזרן.
אנשים עמדו על הרגליים ומחאו כפיים לציון.
הוא בכה כל כך. הוא בכלל לא ידע.
אז הרמתי אותו על הכתף שלי.
ואני יודע שאני נרגש, אבל...
הייתי שמונה שנים עם ציון,
וזה היה... הדבר היחיד שהיה לו.
הוא עבד כל כך קשה, והוא חשב שהוא נכשל.
אבל הוא היה אחת ההצלחות הכי גדולות שהיו לי, ציון.
- השיפור הגדול ביותר ציון קלארק, 2016 -
זה היה בסיום הלימודים.
הוא כמו דמות אב בשבילי.
זאת כל הקבוצה.
הקבוצה הזאת נחשבה לטובה ביותר שהייתה במסילון מאז 1976.
זאת הבחורה שיצאה איתי לנשף שיבת הבוגרים.
הזמנתי אותה בעזרת שלט. זה היה קיטשי, אבל זה הצליח.
זה היה צעד חכם מבחינתי.
ועכשיו היא סתם חושבת שאני מעצבן. אבל מגניב.
אבינו שבשמיים, אני רק מבקשת שתזכיר לו
שהוא נורא ונפלא, למרות הישות הפיזית שלו.
תמשיך להשקיט את הקולות שעלולים לשקר לו
ולומר לו מה הוא לא יכול לעשות.
תן לו להיות אור במקום חשוך.
אבינו שבשמיים, אתה יודע מה אנחנו צריכים בבית הזה,
מבחינת הלימודים שלו והעתיד שלו.
אני רק מבקשת שתקשור את רצונך למה שזה לא יהיה,
למטרה שייעדת לו.
בשם ישוע, אמן.
קדימה!
ציון!
אני פשוט צריך לחיות מיום ליום.
אני לא יכול להביט לעבר יותר מדי, או שאקלקל את ההווה.
ואותו הדבר עם ההיאבקות.
צריך לקחת קרב אחד בכל פעם.
- ציון עבר לאחרונה ממכללה קהילתית -
- לאוניברסיטת קנט סטייט טסקרוואס כדי להמשיך בהיאבקות וללמוד מִנהל עסקים. -