‏סדרה מקורית של NETFLIX
‏היי, מטומטם!
‏בפרקים הקודמים...
‏חזרתי. ‏-היא חזרה.
‏איזי חזרה? ‏-אפשר לגור פה כמה ימים?
‏אין סיכוי שאגור אצל ללה.
‏חזרתי.
‏תזמון מושלם כי הערב אנחנו עורכים משהו.
‏עכשיו אתה מבלה עם האקסים שלי?
‏תהיי בסדר? לראות אותם שוב.
‏יהיה בסדר. ברור שאנחנו בסדר. ‏הכול יהיה בסדר.
‏אני לא בטוחה ב-100 אחוזים ‏שחשבנו על זה עד הסוף.
‏כרמן נפגשת עם אילי הון מהוליווד
‏שרוצים את ספרי הציפורים ‏עם המודעות החברתית שלנו!
‏אני מפוצץ בכסף!
‏יש בחורצ'יק קטן. שמו ליאו.
‏ממש התקרבתי ללהבריח אותו במזוודה שלי.
‏כן.
‏לא מוצאים אותו.
‏הבטחתי לו שאתקשר.
‏היי! ‏-היי!
‏רגע. בדיוק אמרת טקס אירוסין?
‏כן.
‏מה, לעזאזל?
‏היי, מותק...
‏היי, מותק.
‏באמת בדיוק התארסת? ‏-כן.
‏כן, בדיוק בחצות, אמש, במדבר שמחוץ לסדונה.
‏זה נשמע מקסים. לא חשבת לדבר איתי על זה?
‏כגבר בן 54, ‏האם הייתי צריך להיוועץ בבתי המבוגרת
‏לפני שהתארסתי ספונטנית ‏עם חברתי שגם בת 50 פלוס?
‏אני אסתכן פה ואומר שלא.
‏"לא." רק לא? ככה נעשה את זה?
‏אני עדיין לא מאמינה שזה קרה.
‏כן, באמת עשיתם את זה!
‏עשינו את זה! ‏-כן.
‏מזל טוב.
‏אתה יודע מה? לך. בבקשה. תשמח.
‏את יכולה להיות מאושרת למעני. ‏-בטח.
‏בואי... ‏-לא.
‏בואי נלך לשבת.
‏בסדר.
‏היי, את בסדר?
‏ברוכים הבאים, שותפינו למסע. ‏-נמסטה.
‏אתמול בלילה, בן ואני השלמנו...
‏מסע משנה חיים בלתי נשכח ומלא הארה,
‏מסע שהסתיים באירוסינו לקראת נישואינו.
‏וזה גרם לנו להבין ‏מה באמת חשוב בהבלחת החיים הזו.
‏האנשים שמבלים אותם איתם.
‏ואגב לבלות עם אנשים ולחגוג,
‏רצינו להחזיר פיסה קטנה
‏של הקומפרומיסו סרמוניה. ‏-כן.
‏שכה העירה את נשמותינו וערבבה ביניהן.
‏מי מדבר ככה? רוצה לדעת מי?
‏אף אחד. לא.
‏לכולם יש מספיק תה?
‏כולם חשים בזוהר החם והגרובי?
‏ואגב, אני לא בוגד בפיכחות שלי. כולה תה.
‏כן, לא, זה שיקוי מרגיע, מנחם, ‏שפותח בעדינות את החלונות אל הנשמה
‏כדי שתחלוק את האמיתות שלך עם אהוביך.
‏ומשחלקנו את האמת שלנו,
‏את האמת של האירוסים שלנו עם כולכם,
‏אנחנו מעודדים אתכם לפתוח ‏את החלונות שלכם... זה לזה.
‏שנשב? ‏-כן.
‏היי. ‏-מה אתה עושה?
‏כן, נייתן.
‏לא נעים לי להיות מכה, ‏אבל יש לי אלרגיות מזון, אז...
‏מכה! ‏-מכה!
‏מצחיק כל כך. כיף, ‏אבל אני עלול ממש למות, אז...
‏עדיין מכה. ‏-מישהו יכול לומר לי
‏מה יש בתה הקסום שעושה נעימי?
‏כן, טוב, יש קמומיל.
‏כן, ושורש ולריאן ופרע מחורר, אני חושב.
‏כן, וקליפת עץ איבנגה.
‏מה? מהי קליפת עץ איבנגה?
‏"קליפת עץ איבנגה היא קנאבידיול ‏אפריקני נדיר שמשמש לחקירות."
‏כתוב שזה חומר מסוכן ביותר, שתחת פיקוח.
‏זה חומר די רציני.
‏מה? לא... ‏-לא, זה תה צמחים.
‏כן, לא...
‏החוק דורש שיגידו לנו...
‏לא, זה בסדר. ‏-רגע.
‏אתם אומרים... ‏-אני אומר שתחזיקו חזק.
‏כולנו על סף טריפ עם סרום אמת מהסהרה.
‏לא, אתם ודאי יודעים ‏שלעולם לא נסמם את חברינו, נכון?
‏לא בכוונה. ‏-לא.
‏אני קם לי.
‏טוב, מרי לא באמת לומדת ‏להיות מיילדת בדקוטה הדרומית,
‏שכעת משאני אומר את זה בקול רם, ‏זה נשמע מפורט באופן מיותר
‏וסוג של שקר משונה, עליי לומר.
‏אנחנו מתגרשים, אז בום.
‏מצטער, בנאדם. ‏-כן.
‏טוב, הבר המטומטם והמזוין הזה ‏מוצץ לי את הנשמה דרך התחת.
‏אני מתפטרת. באמת. מתפטרת.
‏עוד מישהו? עוד אמיתות מכאיבות...
‏לי יש משהו.
‏איז?
‏זה בסדר. את יכולה ללכת.
‏שידעו איך אני מרגישה.
‏מה הקטע המזוין? ‏-מה הקטע?
‏את... זה בולשיט סוג א'! ‏-מה הדבר המזוין הזה?
‏חבר'ה, פשוט תנו לי שנייה, טוב?
‏אני חייבת לומר את זה מהר ‏לפני שאחטוף התקף לב
‏כי אז בחיים לא תשמעו את זה. ועליכם לשמוע.
‏אני רוצה לעשות איתכם ילדים.
‏אני רוצה לבנות בית וחיים.
‏גם אנחנו רוצים בזה, טמבלית! נכון?
‏אחרת למה היינו מאפשרים לך ‏לשלם חצי מהמשכנתא שלנו?
‏הלו? דה! ‏-חבר'ה, בבקשה.
‏תבחרו בי. תבחרו בנו. לא בזה!
‏את מדברת על התוכנית?
‏את יורדת על התוכנית? ‏-אלוהים.
‏היא רוצה לנטוש את התוכנית עכשיו?
‏מה הקטע, איז? ‏-אל תרדי על התוכנית!
‏ניסיתי להיות מה שרציתם.
‏ניסית שמיסית.
‏ניסית כשערכת למעננו מסיבה גדולה
‏ו"זרקת" אותנו מול משפחה וחברים?
‏ג'ק, אמה, אני רק בחורה
‏שעומדת מול זוג נשוי ו...
‏על מה לעזאזל את מדברת? ‏בחיים לא אמרנו את זה.
‏אל תיתפסו לפרטים. הבעתי את הרגש שלי.
‏תודה על הסיפור שלא קשור לאמת, גברת.
‏בסדר, תזכרו, אנשים, ‏שאפילו זרע האמת הכי זעיר
‏שקבור בערמה ענקית של חרא ‏יכול לצמוח לעץ אלון אדיר של...
‏של... אמת גדולה יותר, אני מניח.
‏הרסתי לגמרי את אלתור השאמאן שם. ‏-לא, מותק. הבנתי אותך.
‏אבא שלך אדיר.
‏המרובע שם שמצטט מעוגיות מזל ‏הוא לא אבא שלי.
‏יש עוד מזה? ‏-קחי.
‏זה כיף. יודעים מה היה חלק האהוב עליי?
‏כשחברתי פלטה
‏שהיא שונאת לעבוד בבר שקראתי לו על שמה.
‏לא נהפוך אותנו לנושא.
‏אין זכות תגובה? זה בולשיט!
‏כן, מה עם האמת שלנו? ‏-כן.
‏בבקשה, איז, פשוט תגידי לנו מה צריך לעשות.
‏גמגמתי, בכיינית?
‏שוב, אי אפשר לדחוס את כל הגחמות והפלא האלה
‏לתוך קופסת נר הדלעת המעופשת שלכם.
‏איחנק מכל הבינוניות והמונוטוניות
‏ומילים שליליות נוספות שמסתיימות ב"ניות".
‏בבקשה אל תעשי לנו את זה!
‏אלוהים, אתם פוחדים כל כך מהלא נודע
‏שכלאתם את עצמכם ‏בתוך התוכנית המטומטמת שלכם,
‏אתם מפתים חדי-קרן תמימים
‏כדי שתוכלו לגרוס את הקרניים שלהם ‏ולהסניף את הקסם שלהם.
‏תנחשו מה?
‏לא אותי, כי אני חיה מדהימה,
‏ואני צריכה לעוף חופשייה כל הדרך אל הגבול,
‏שתי מילים שאומר ללא הפסק ‏עד שאחרפן את כולם.
‏הילדות! תציל את התינוקות!
‏התינוקות... ‏-היא בסדר.
‏תציל את הילדות. התינוקות...
‏תני מבט אחרון, איזי סילבה.
‏כי זו הפרוסה האחרונה שלך ‏מעוגת-הגבר הטעימה הזאת.
‏עוגת-גבר.
‏לא אשקר, זה היה ממש סקסי, אנשים. כאילו...
‏מה? זה... אני...
‏זה... זה לא מה שקרה!
‏זה קרה בדיוק כך! ‏-זה התרחש בדיוק ככה.
‏בסדר. ‏-אנשים, בבקשה, בסדר?
‏כן, כנות היא חלק בריא מהקומפרומיסו,
‏אבל אמת היא פרספקטיבית, אז בואו...
‏אלוהים. יש רק אמת אחת, מטומטמים. ‏ואני ראיתי אותה.
‏מה לעזאזל נייתן אמר לך?
‏זה לא הוא. זה... אנחנו.
‏חשבתי שזה מה שאת רוצה.
‏אני יודעת. אבל...
‏אני לא.
‏כי זה... שייך לכם, ‏וניסיתי להפוך את זה לשלי.
‏באמת, כי אני אוהבת אתכם, ותמיד אוהב.
‏אבל כדי להישאר, אאלץ לוותר ‏על כל מה שרציתי לפני שהכרתי אתכם.
‏כל ההחלטות החשובות שהופכות את חיי לשלי.
‏אתם נתתם לי לצבוע את הדלת כדי שלא תשימו לב
‏שהכנסתם אותי לפינה.
‏אם, את בסדר? ‏-אני בסדר.
‏את... ‏-לא.
‏אי אפשר לעשות את זה עוד.
‏זה נגמר. לנצח.
‏כן. את חייבת ללכת. עכשיו.
‏בסדר.
‏בבקשה, פשוט תעזבי!
‏אני מצטערת.
‏רגע, בן, ללה, מאייתים את זה איבנגה, עם א'?
‏כן. ‏-כן, נכון? כן.
‏איבנגה זה לא סרום אמת מהסהרה.
‏זה חומר שעוזר להירדם ‏ממשפחת הסרוטונין, ויל.
‏אתם מסוגלים לדמיין כמה היה משעמם ‏בקומפרומיסו סרמוניה
‏ללא התרגיל הגאוני שלי?
‏על לא דבר.
‏נפלא, תודה! עכשיו, בואו פשוט נמשיך בערב.
‏נשכח משטויות האיבנגה האלה וכולנו נתחבק!
‏כן, זין על זה.
‏מותק...
‏היי, בן, אולי פשוט תשלח לי סמס ‏בפעם הבאה שתתארס?
‏איזי!
‏מותק!
‏פשוט תהיי מבוגרת לרגע.
‏את בסדר? ‏-איזי? אלוהים, בסדר.
‏אז זה היה רציני. ‏-אני בסדר. הכול טוב.
‏תקשיבי, בנוגע לאירוסים,
‏ממש רצית ליידע אותך לפני המסיבה.
‏אבל את מכירה את אבא שלך, הוא חובב דרמות.
‏הבחור שאני הכרתי אהב לישון ‏על מדשאות ולהיעלם בפתאומיות,
‏אבל אולי את מכירה אותו טוב ממני.
‏בסדר. לא, זה בסדר. ‏בואו נדבר על זה. על הכול.
‏קדימה. ‏-היי, לא-אחותי,
‏בואי מחר בבקשה לארוחת ערב.
‏נצבע זה לזה את הציפורניים ונדבר על בנים,
‏ונהיה חברים הכי טובים.
‏זו הבקשה ההגיונית של אמי.
‏פשוט אשמח לתרומתך בנושא החתונה.
‏נערוך אותה בבית האגם של סבא שלי.
‏הידיד שלך יכול לבוא לארוחה. וגם לחתונה.
‏רוצה לבוא לחתונה? תבוא.
‏אני פשוט... אני לא יכולה.
‏תודה, ללה. אנחנו נבוא.
‏איזה גורם לך כל כך הרבה סטרס?
‏לשלם את המשכנתא. כן? לא?
‏כבר קיבלת את ההצעה מדני?
‏והיא לא שווה את זה?
‏אני לא בטוחה איך לענות לזה. ‏-כמה?
‏אני יודעת. ‏-לעזאזל.
‏זה אמיתי? ‏-כן.
‏אני יודע שיהיה קשה ‏לעזוב את הבנות והכול, אבל...
‏אמרתי שאני יודע. אני מבין.
‏באמת? יופי, כי אני לא.
‏אני יודעת שאנשים הזהירו אותי בנוגע לזה,
‏אבל אלוהים, זה די מפוצץ לי את המוח.
‏אני שונה.
‏שום דבר לא נשאר אותו הדבר.
‏אשלם את החצוף הזה.
‏וכעת אני חייבת להסכים לעבודה.
‏את לא. לא למעני, את...
‏ג'ק, זה בסדר. אני צריכה לעשות את זה.
‏אני רוצה לעשות את זה.
‏ואני אוהב אותך. ‏-אני יותר.
‏תודה. ‏-בבקשה.
‏זה לא רק כי יש לך כסף. אם כי זה עוזר.
‏אגב, ידעת שאיזי עדיין בחבילת הסלולר שלנו?
‏באמת? זה...
‏זה פסול, נכון?
‏זה לא כל כך העלות, זה העיקרון.
‏לעשות את זה?
‏לדעתי מגיע לנו מעשה אחד קטן ‏של נקמנות קטנונית.
‏כן.
‏רק תדבר בשקט, בסדר?
‏אחרי מה שהיא עברה, היא גוזל פצוע.
‏היא שברירית ורעבה, טוב?
‏בסדר. אבל אנחנו נדבר ‏על מה שפלטת באותו ערב.
‏אם לא פה, אז במקום אחר.
‏אחי.
‏באמת חשבת שהדוקטור תהיה המוזגת שלך לנצח?
‏אפשר לדבר קצת יותר בשקט עד שנשתה קפה?
‏ואולי פנקייק? זה משהו שתוכל להכין?
‏די. לא. איז? ‏-כן.
‏השעה 14:00.
‏יעפת. ‏-אותו אזור זמן.
‏קוראים לזה "תסמונת תשישות קו רוחב".
‏זה לא דבר אמיתי. היא המציאה את זה.
‏נינה? תקשיבי לי. ‏-כן.
‏מה את רוצה לעשות בחייך?
‏אוי. אני מרגיש שזה משהו ‏שאני הייתי צריך לשאול אותה.
‏נראה לך?
‏אני לא יודעת.
‏אספר לך סיפור קטן ולדעתי הוא יעזור.
‏פעם אחת, כשהייתי צעיר, היה לי חבר מסומם,
‏והוריו... כלומר, הם אמרו,
‏"לעולם לא תשיג עבודה עם תואר ‏בספרות פמיניסטית איסלנדית!"
‏חכי לתפנית.
‏את מוכנה? לא, הנה זה בא.
‏עכשיו הוא מאמן קריירה מצליח...
‏באיסלנד!
‏זה ממש לא עזר. ‏-זה היה גאוני.
‏חשבתי שזה פשוט ‏עודד את מצב הרוח באופן משעשע.
‏הזדקקתן לזה.
‏אני צריכה ללכת למאמן קריירה.
‏בהצלחה עם זה, מטומטמים.
‏לא אתם המטומטמים. ‏המטומטמים האחרים. הטרקרסקים.
‏הם אומרים שאני חייבת להם 102 דולר.
‏לא!
‏הם ניתקו אותי. ואין לי שירות!
‏- אין שירות סלולרי -
‏וכך אנו עוברים מהכחשה אל כעס,
‏השלב השני והמשעשע בהרבה באבל הפרידה.
‏לא, אתם לא מבינים. זה לא יכול לקרות.
‏ה-IRC לא יודעים ‏איזו סוכנות אומנה טיפלה בליאו.
‏וכל הלילה חיפשתי אותו, ולכן ישנתי, טוב?
‏ועכשיו אין לו דרך ליצור איתי קשר.
‏אז תשיגי חבילה סלולרית משלך.
‏בסדר. ברגע שיהיה לי פלוס בבנק
‏ו/או כרטיס אשראי שלא עבר את המכסה.
‏מבזק חדשותי, עשיית המעשה הנכון ‏לא משתלמת, ראש טמבל.
‏זה היה מיותר.
‏יודעים מה? ‏-מותק...
‏מה את עושה? לאן את הולכת? ‏-מזדיינים!
‏אלך לכסח לג'ק ואמה את הצורה.
‏לא, אני אנעל את הדלת. אתה תביא כלורופורם.
‏זוזו מהדרך.
‏בשלבי אבל הפרידה,
‏כאן את מוצאת סיבה לצוץ בביתם,
‏הם מחזיקים בתחתונים האוהבים עלייך ‏או בתקליט שאין לך חיים בלעדיו.
‏אבל לא עשית את זה, ‏אז הם החליטו לעצבן אותך. טוב?
‏תביטי בי. זאת מלכודת.
‏זין. ‏-כן.
‏אז אני בבידוד ותחת טיפולך, ד"ר מרטון.
‏לא. בואו לא נהיה פזיזים.
‏כלומר, תמיד תוכלי ללכת לחיות עם הזאבים,
‏בהתחשב באיך שאת חיה פה, או לבקר... בסדר.
‏זה מתוק. זה ממש מתוק.
‏אני ממש שמחה שאת פה, סוף.
‏תודה, אם. גם אני.
‏איך הולך החיפוש אחר העבודה? ‏-מצאתי עבודה.
‏בשעה טובה! ‏-כן.
‏הידד לי, אני מנצחת בחיים.
‏עצוב לך לעזוב את הבנות?
‏עצוב? "עצוב" מוביל לבכיית יתר? ‏כי אז כן, די עצוב לי.
‏אבל החיים. כלומר, התוכנית, איננה זולה.
‏אנחנו עמוק... ‏-אחי עשיר. ואשתו, כן.
‏זה קרה. זה משהו. יש להם מלא כסף ולכם אין.
‏קובעים שיאים באמאזון פריים, ‏שולחים את הבנות לאיזה
‏בית ספר יסודי אליטיסטי, הכול.
‏מרטי קרא לזה, ‏"הפרת החוזה החברתי הלא כתוב",
‏כלומר, תישארו ברמה סוציו-אקונומית שווה.
‏ואתם כבר לא. אפילו לא קרובים. ‏כלומר, אין לך מושג.
‏ההרגשה שלי השתפרה כל כך.
‏אני ממש מרגישה כאילו הסירו משא מכתפיי.
‏אני צריכה קוקטיל. רוצה קוקטיל? מה השעה?
‏אכפת לנו? נראה שאת אולי צריכה.
‏כלומר, היא בסדר,
‏אבל המחשבה שאבא שלי חולק את המיטה עם אישה
‏שמשתמשת בדאודורנט טבעי, זה פשוט...
‏מסריח? קל מדי?
‏אני רק חוששת שהוא עושה את זה שוב.
‏מתקפל לתוך חיים של מישהו אחר.
‏שוב?
‏כן. הוא בא לקולורדו לעבודת קבלנות,
‏ואז הוא פגש את אמי ופשוט נספג לתוך עולמה.
‏כאילו, חבריה ומשפחתה, ובית הוריה,
‏ליגת הבאולינג שלה.
‏הוא פחד כל כך להשתלב
‏ולהיות מספיק טוב בשבילה ובשבילם ש...
‏הוא פשוט התחיל לשתות.
‏שם זה התחיל. ‏-כן.
‏בדיוק מצאתי אותו שוב, את יודעת? ‏אני לא רוצה לראות איך שהוא נעלם.
‏אבל מעל לכול, את פוחדת שזה גנטי, נכון?
‏לראיה, תקופתך הקצרה והמביכה כנערת ליווי.
‏ואז נהפכת לאשת משפחה אומללה?
‏א', לכי תזדייני. ו-ב', 100 אחוזים.
‏אני מניחה שחיפשתי מקום להשתייך אליו.
‏אבל יש לך את זה עכשיו, נכון? ‏עם ליאו והילדים האחרים.
‏אני מניחה שכן.
‏אם כבר הזכרנו את גרסת הבולשיט ‏של ללה לחתונה.
‏אנחנו לא. ‏-היא רוצה לערוך אותה בבית סבה,
‏אי שם ביער. ‏-כן, שמעתי.
‏היא ובן יצטטו שירת ביטניקים ליד נהר,
‏בזמן שכולנו נאכל זרדים ותותי יער. ‏-זה כמו בסגנון ג'ונסטאון.
‏בהתבסס על איך שהציגה את זה, ‏התאבדות המונית באה בחשבון.
‏נין, מה קורה פה?
‏למה אכפת לך כל כך מהחתונה של ללה ובן?
‏כן?
‏אלוהים!
‏מה הקטע, גבר? כמה זמן אתה יושב שם?
‏איזי שאלה שאלה לגיטימית. ‏למה אכפת לך מהחתונה של ללה ובן?
‏לא אכפת לי. פשוט...
‏אנחנו אמורים לכרות עצים ולגלף כיסאות לבד?
‏פשוט נצוץ ביער ‏ונחכה שתפרוץ שם חתונה נורמלית?
‏לא, זה דורש חזון ותכנון.
‏נדרשת יד יציבה שתהפוך לבבות, נפשות ורצונות
‏ליצירת פאר חתונתית!
‏אבל, כלומר, שיהיה, נכון?
‏אני מ'כפת לי, בסבבה שלי, לא בעיה שלי...
‏אז יש לי ארוחת ערב. ‏אז אתן לך להבין את העניין הזה.
‏אין "הזה" משמע שאין מה להבין, אז...
‏בטח.
‏מצאת חד-קרן חדש?
‏זאת מתנה מאימא שלי.
‏היא סובלת מחוצפה שהגיעה באיחור.
‏אבל זו נוחרת פחות מהקודמת.
‏ידעת שמשפחת אמרי עשירים?
‏ניסיתי מאוד שלא לשים לב, אבל...
‏שתי מילים, "דייב" ו"כסף".
‏כן, קשה לשמור את זה בסוד. ‏-כן.
‏ידעת שהם מביטים בבתים? ‏-מה?
‏מה עם בית הספר הפרטי ‏הסופר-אקסקלוסיבי לקלי ולילי?
‏כבר? ‏-לא, זה באיחור.
‏מרבית הילדים מילאו את טפסי ההרשמה ברחם.
‏זה פשוט מאכזב נורא, לא?
‏בתי הספר הפרטיים המגונדרים האלה ‏שמלמדים את אותה תוכנית הלימוד עם מה?
‏שחזורים עם הולוגרמות? ‏-כן, זה מה שאני חשבתי.
‏כלומר, זה די נובו ריש, נכון?
‏בולשיט. אין לנו צורך בזה. ‏-נכון.
‏אנחנו שמוקים? צריך פשוט לשמוח בשמחתם?
‏הטינה היא לא על זה שיש להם כסף, ‏אם זה מה שאת חושבת.
‏כן. ‏-אולי אני נוטר לנו טינה כי אין לנו.
‏לא התכוונתי לזה, טוב? ‏לא באמת אתן לאיזי את מקומך במיטה.
‏כן, טוב לדעת.
‏מה, היא פשוט תישן בינינו?
‏את בטח צוחקת עליי!
‏היא זעירה. בכלל לא תדע שהיא שם.
‏מספיק. או היא או אני במיטה.
‏בחייך. אני לא...
‏היא או אני במיטה?
‏זה ממש קל, נין. כל מה שאת צריכה לומר זה,
‏"אני בוחרת בך, שון." זה הכול.
‏טוב, תראה, שון, ‏אני מצטערת שזה שאיזי קפצה לביקור
‏גורם לך להיות סופר-פגיע...
‏רגע, אעצור את ההתנצלות הדפוקה שלך ‏כאן ועכשיו.
‏את חייבת... תגידי לי מה לעזאזל קורה?
‏הפסקת להיות מטפלת,
‏את אובססיבית בצורה משונה ‏מבחירות של אנשים כמעט זרים לחתונתם,
‏ועכשיו אפילו לא תגידי לאיזי ‏שאנחנו די גרים ביחד?
‏בסדר, לך יש דירה, לי יש דירה,
‏לא ברור לי איך מזה משתמע ‏שאנחנו "גרים ביחד".
‏לא, אין סימני ציטוט. אל תצביעי עליי איתם.
‏נין, אני בן 36.
‏אני לא פה בשביל הצחוקים.
‏בניתי עסק ועכשיו אני רוצה לבנות חיים.
‏אני יודעת את זה. באמת.
‏בסדר, כי הרכבת הזאת, ‏היא עוזבת את התחנה, נין.
‏את פשוט צריכה לומר את זה, ‏"אני צ'ו-צ'ו-צ'ולי שלך".
‏אלוהים. מה...
‏אתה רוצה שאבוא אחריך עכשיו?
‏הבחירה בידייך.
‏ברצינות?
‏בסדר!
‏קדימה, פרבר-דרוידים, ‏די להתקמצן עם ה-Wi-Fi.
‏קדימה.
‏רגע, עצור.
‏דלת בסיסית מכוערת ומזוינת.
‏אלה הקרוקס המתוקות שלי ‏שפשוט זרוקות על המרפסת?
‏אני מצטער.
‏על מה? ‏-על כל
‏הקטע של "אני מאוכזב מאיתנו". ‏אני פשוט עייף.
‏גם אני.
‏עייפה וענייה.
‏אנחנו נמצא פתרון.
‏כן, לדעתי חשוב שניזכר איך הגענו עד הלום.
‏קנינו את הבית ‏כשחשבנו שיהיו לנו שלוש הכנסות.
‏חייבים פשוט לשחרר.
‏את הטינה... הכול.
‏לא הסתפקתם בלהרוס לי את הדלת ‏ולנתק לי את הקו?
‏עכשיו אתם זורקים את הקרוקס שלי ‏כאילו שהן זבל מיושן?
‏אתם יודעים מה? זין על זה.
‏לא אכפת לי אם זו מליצה ‏משלבי אבל הפרידות של נינה,
‏אני רוצה את כל החפצים המגניבים שלי.
‏אני רוצה את הוויסקי קינמון שלי ו...
‏איז?
‏ג'יזי וג'מה.
‏האמת שלוסי ורוז.
‏לוסי ורוז.
‏את רוצה להחזיק אחת?
‏תרגום כתוביות: רותי זהרן