‏בפרקים הקודמים...‏
‏‏אנחנו מסכימים ‏שזה הסדר עסקי, נכון?‏
‏‏אני פשוט חושב ‏שאנחנו צריכים להגדיר גבולות ברורים.‏
‏‏לקחת אותה לגג שלנו? ‏-לעזאזל.‏
‏‏מה אם זה הכול איזי? ‏-זה אנחנו.‏
‏אני ממש מחבבת את אנדי.‏
‏אתה מקטלג אותי כלא זמינה רגשית?‏
‏‏מי החתיכה שהיתה אצלכם בבית ‏שלשום בלילה?‏
‏היא האחיינית שלי. ג'קי.‏
‏‏יש לנו בעיית לורי קשה. ‏-"בעיית לורי"?‏
‏כדאי שנרד מפסי הרכבת‏
‏לפני שהרכבת תדרוס אותנו?‏
‏‏תגידי לה שזה נגמר ‏ושהיא יכולה לשמור את הכסף.‏
‏נכון.‏
‏מה אתה עושה פה?‏
‏לא נזדקק לשירותייך יותר.‏
‏לזה אני קוראת בולשיט.‏
‏אני המבוגר היחיד.‏
‏‏אתה המבוגר היחיד? ‏-בסדר. ניצחת.‏
‏מה לכל הרוחות?‏
‏מה לכל הרוחות!‏
- תשאירו את פורטלנד מוזרה -‏
‏טוב. נראה שהשעה היא בערך 12:30,‏
‏וכבר הייתי קול ההיגיון וחוסמת זרגים,‏
‏וזו לא מי שאני.‏
‏זה לא המקום שלי בעולם, ואני מתרעמת על זה.‏
‏‏ואת הרסת את המנורה של סבתא שלי. ‏-מצטערת.‏
‏‏כן, והכול באשמתי. ‏-שתוק. כן.‏
‏‏אני שואלת אותך שוב. ‏אנחנו עדיין קוראות לו לקוח,‏
‏או שהוא משהו אחר?‏
‏טוב, אז החלטתי לגבי הפיצה, אבל...‏
‏טוב...‏
‏זה יהיה מעניין.‏
‏יש לך חברה? שלום.‏
‏היי.‏
‏היי, אחי. קוראים לי ג'ק.‏
‏‏מצטער על ה"אחי". ‏אני לא אומר את זה בדרך כלל.‏
‏בסדר, אנדי.‏
‏‏היי. ‏-די.‏
‏סליחה, אני לא מנומסת. ג'ק הוא...‏
‏‏הוא חלק מ... ‏-הוא...‏
‏אני הדוד שלה. היא...‏
‏‏אני ה... כן. ‏-מה?‏
‏למרות שהיינו יותר כמו בני דודים כשגדלנו,‏
‏כי היינו כל כך קרובים בגיל.‏
‏אתה לא בן איזה 40?‏
‏אני ממש לא בן 40.‏
‏הוא פשוט קופץ מתי שבא לו.‏
‏אתה יודע, זה מין משבר של אמצע החיים.‏
‏‏יותר כמו משבר של רבע החיים. ‏אני לא כזה זקן.‏
‏‏אם תחיה עד גיל 160. ‏כדאי שתכפיל את כמות שמן הדגים.‏
‏אולי כדאי שפשוט נזוז.‏
‏‏תשנא אותי אם נעביר ‏את ארוחת הצהריים שלנו להפי אוור?‏
‏פשוט, בעיות בבית.‏
‏כן, בסדר. הבנתי.‏
‏שחק אותה, אחי.‏
‏‏ברצינות, אני אף פעם לא אומר את זה, אז... ‏-בסדר.‏
‏תודה. הוא בא ואני נאלצתי...‏
‏‏אז בחמש? ‏-בחמש, כן.‏
‏כן, אני לקוח.‏
‏וזה התשר שלך.‏
‏טוב, אני שמחה שזה נפתר. אני אקח את זה.‏
‏בשביל המנורה של סבתא.‏
‏מה היה הקטע עם הנשיקה לאנדי?‏
‏בהתחלה, רק רציתי להוכיח שג'ק הוא לא איום.‏
‏כאילו, "רואה? אנחנו יכולים להתחרמן מולו."‏
‏אבל אז זה היה גם‏
‏להרגיע את אנדי לכמה השבועות הבאים.‏
‏‏זה הגיוני? ‏-כן, בהחלט.‏
‏‏כן, בהנחה שאת סוציופתית, ‏זה הגיוני באופן מקפיא דם.‏
‏אבל זה גם בולשיט.‏
‏‏סליחה? ‏-נישקת את אנדי כדי שג'ק יקנא.‏
‏בסדר, נקודה.‏
‏סיימתי.‏
‏אולי.‏
‏סביר להניח.‏
‏את באמת רוצה לפרק נישואים?‏
‏לא. אלוהים, לא.‏
‏הם אוהבים זה את זו. הם מחויבים.‏
‏אבל מה, את חושבת שיש מקום לעוד אחת?‏
‏כמה זה דפוק אם רק אני מרגישה ככה?‏
‏‏זה יהיה כל כך טרגי אם שלושתכם ‏לא תחיו יחד באושר ועושר.‏
‏וכל כך מפתיע.‏
‏את צוחקת עליי, נכון? על זה שאת היחידה?‏
‏‏הדוד ג'ק הלך... ‏-תפסיקי לקרוא לו הדוד ג'ק.‏
‏זה עושה את זה מוזר.‏
‏זה מה שעושה את זה מוזר. סליחה.‏
‏מצטערת, לא הייתי בטוחה.‏
‏מה איתה?‏
‏בואי נברר.‏
‏היי, אם.‏
‏היי. איזי. מה שלומך?‏
‏אני מעולה. מה שלומך?‏
‏גם אני מעולה.‏
‏אלוהים, מה שזה לא יהיה, תפסיקי מיד.‏
‏‏לא, זה פשוט... ‏איזו הומלסית חושבת שהיא מכירה אותי.‏
‏לא, מצטערת, אני לא ליסה.‏
‏‏אני ממש צריכה לראות אותך, ‏דחוף, אם זה אפשרי.‏
‏פשוט תסיימי את זה!‏
‏אני לא יכולה.‏
‏כן, אני ממש עסוקה.‏
‏אנדי לא יודע שהשותפה שלי‏
‏‏חשפה את תכניתו הערמומית ‏לחטוף אותי להרפתקה גדולה.‏
‏מעורבות טיסות בינלאומיות, אני חושבת.‏
‏‏לעזאזל, זה הוא בקו השני. ‏אני כל כך מתרגשת. אני צריכה לסיים.‏
‏‏אני הולכת להקיא. ‏-לעזאזל.‏
‏הפרטים, כאילו, בשליפה מהמותן.‏
‏‏התרשמתי. ‏-אני יודעת.‏
‏טיסות בינלאומיות?‏
‏‏אני לא יודעת מה זה היה. ‏-את חתיכת מניאקית ערמומית.‏
‏‏דבר ראשון, דיברת כל כך בשלווה. ‏זורמים לך מי קרח בוורידים.‏
‏דבר שני, מה קרה?‏
‏טוב...‏
‏החבר שלה התקשר והיא ניתקה לי.‏
‏‏אלוהים, השפה שלך רועדת? ‏-לא.‏
‏‏זין. ‏-היי.‏
‏יש כאן ילדים.‏
‏אלוהים, אני כל כך מצטערת.‏
‏אני כמעט אף פעם לא משתמשת במילה הזאת,‏
‏בטח לא בקול כל כך רם ובכזאת אריכות.‏
‏הם זאטוטים, אידיוטית.‏
‏אידיוטית? באמת?‏
‏‏אני מתערבת שהמפלצות הקטנות והדביקות האלה ‏לא מחוסנות.‏
‏‏באמת? למה שלא אחסן את התחת שלך ‏עם הנעל שלי?‏
‏‏תחסני את התחת שלי? ‏-כן.‏
‏נראה אותך, אימא מהפרברים. קדימה.‏
‏‏טוב, גברות, גינה ציבורית, ‏ילדים נוכחים. בואי.‏
‏מה קורה לך, לכל הרוחות?‏
‏‏תראי, אני לא רוצה לסיים את זה. ‏אני לא רוצה להפסיק להתראות עם איזי.‏
‏ואני שונאת את אנדי.‏
‏‏את יודעת שאת לא יכולה לגרור את החרא הזה ‏להותורן הייטס, נכון?‏
‏לתוך השכונה שלי, שבה אני מגדלת את ילדיי?‏
‏‏אני מצטערת. ‏אולי אני קולית, אבל לא עד כדי כך.‏
‏אם מישהו היה אומר לך לפני שלושה ימים...‏
‏‏אלוהים, אני יודעת. ‏-שאנחנו...‏
‏‏כלומר... ‏-זה לא שפוי.‏
‏זה טירוף.‏
‏התקשרתי לאיזי היום.‏
‏מה?‏
‏ניסיתי לסיים את זה איתה.‏
‏ניסית לרדת מפסי הרכבת שדיברת עליהם.‏
‏‏ו...? ‏-הבנתי...‏
‏שאני לא רוצה. אני לא רוצה לסיים את זה.‏
‏‏אל תכעס... ‏-כן, הלכתי לדירה שלה.‏
‏כן, בהפסקת הצהריים שלי.‏
‏‏למה? ‏-מאותה סיבה.‏
‏גם אני רציתי לסיים את זה.‏
‏כלומר, אמרתי לה לא ליצור איתך קשר יותר,‏
‏ולא לקבל הודעות ממך.‏
‏‏מה קרה? ‏-דברים די התחממו.‏
‏ואז, דברים התחממו עוד יותר.‏
‏‏כאילו... ‏-כבר לא התווכחנו, אלא...‏
‏‏קרה משהו? ‏-אני לא יודע.‏
‏השותפה שלה לדירה חזרה הביתה. אז זה...‏
‏ואם השותפה שלה לא היתה חוזרת הביתה?‏
‏אני לא יודע, למען האמת. זה קשה.‏
‏לעזאזל.‏
‏את שונאת אותי עכשיו? בבקשה אל.‏
‏לא, אני לא שונאת אותך. אני...‏
‏אני לא יודעת מה אני מרגישה.‏
‏מקנאת, אולי.‏
‏פוחדת.‏
‏ומתלהבת.‏
‏זה מטורף?‏
‏לא.‏
‏לא, זה ממש הגיוני.‏
‏למרות שאני כבר לא יודע מה טירוף ומה לא.‏
‏זה ממש טוב שאנחנו כנים, נכון?‏
‏כן. לא, זה טוב.‏
‏‏הלכת לפגוש את איזי ‏כי קינאת שהייתי איתה...‏
‏או שהיא היתה איתי?‏
‏יש אפשרות ג', כל התשובות נכונות?‏
‏כן, ככה אני מרגישה.‏
‏‏באמת? ‏-כן.‏
‏אז מה הדבר הבא?‏
‏טוב, יש עוד מבוגרת בעניין.‏
‏‏איזי. ‏-כן.‏
‏‏אנחנו צריכים להתחשב בה. ‏לראות איך היא מרגישה.‏
‏נכון.‏
‏‏אתה יודע שיש לה חבר? ‏-פגשתי את הבחור.‏
‏‏פגשת אותו? ‏-כן. אנדי.‏
‏‏אז זה אמיתי? ‏-חתיך.‏
‏‏אלוהים. אני מקווה שיש לו ‏הערכה עצמית נמוכה, כי...‏
‏הוא אידיוט רציני? הוא שונא גורים או עניים?‏
‏נראה לי. כלומר, ככה התרשמתי ממנו.‏
‏לא דיברנו הרבה זמן, אבל הוא היה...‏
‏‏אנדי יכול ללכת להזדיין. ‏-כן, בדיוק. שילך להזדיין.‏
‏‏פיצה. ‏-כן.‏
‏בסדר.‏
‏טוב, מי יאכל את השאריות האלה?‏
‏יהיה לך מזל אם תקבל חתיכה שלמה.‏
‏באמת?‏
‏לוהט.‏
‏כאן מגיע רוטב ראנץ'.‏
‏‏לכל רכיב במבצע הזה ‏יש תפקיד חיוני לטעם ולשילוב.‏
‏לא, התכוונתי אלייך.‏
‏אז זה עושה לך את זה?‏
‏באופן מוזר. כן, זה עושה.‏
‏מה איתך?‏
‏את מחבבת את הבחור הזה?‏
‏תודיעי לי כשתחליטי, בסדר?‏
‏‏מה? ‏-כן.‏
‏‏לא. אני... ‏-אני אהיה פה.‏
‏לא, אני...‏
‏אני לא יודעת על מה חשבתי. מצטערת.‏
‏‏את לא? ‏-לא.‏
‏אני יודעת שנראיתי חושבת על...‏
‏אני רק...‏
‏‏- ג'ק ‏את יכולה לבוא לדבר? -‏
‏לא.‏
‏אני לא יודעת מה חשבתי. סליחה.‏
‏אני רק...‏
‏‏- אני צריך שתבואי ‏בדרך שונה מעט -‏
‏איז?‏
‏‏היי, איז. ‏-כן?‏
‏הכול בסדר?‏
‏‏לא. ‏-לעזאזל. היא עם אנדי.‏
‏יש לו פרצוף שמתחנן למכות.‏
‏לא ראיתי אותו, אבל אני מסכימה.‏
‏‏ניפגש בבית? ‏-כן.‏
‏‏אני צריך לעבור במשרד קודם, ‏אבל אהיה ממש מאחורייך.‏
‏מגניב. זה יכול להדליק אותי.‏
‏‏כן. ‏-כן.‏
‏בוא. לא, אנחנו יכולים לעשות את זה.‏
‏קדימה.‏
‏היי, לורי.‏
‏היי, אם.‏
‏אוי.‏
‏‏אתם ממש ידידותיים פתאום, ‏הזוג טרקרסקי.‏
‏זאת קרמה של פריון.‏
‏אני אדם טוב. רואה?‏
‏‏אז את רצה עכשיו? ‏-כן.‏
‏כן, את מנסה לרזות, כלומר...‏
‏אם אני מנסה לרזות?‏
‏מה? לא, אני...‏
‏ברור שכן. אני בת 40 פלוס.‏
‏בוריטו תמים להפליא אחד‏
‏פתאום שווה 30 קילומטרים של ספרינט.‏
‏‏כן. ‏-זה מצחיק, לורי.‏
‏תנסי להיראות פחות מופתעת.‏
‏אני מצטערת. באמת.‏
‏אנחנו צריכות להיפגש פעם.‏
‏אנחנו ניפגש.‏
‏ג'ק מארגן על האש.‏
‏הוא אמר שדיברתם על זה.‏
‏כן, כי הוא דיבר.‏
‏פשוט לא ידעתי ש...‏
‏האחיינית של ג'ק תצטרף אלינו?‏
‏‏האחיינית של ג'ק? ‏-איך קוראים לה, שוב?‏
‏איזי? לא, אני לא חושבת. היא...‏
‏איזי?‏
‏‏אמרת איזי. ג'ק אמר לאווה ‏שקוראים לה ג'קי.‏
‏‏נכון. ‏-מה נכון?‏
‏ג'קלין איזבל.‏
‏‏את יודעת איך זה אצל בנות 20 ומשהו, ‏תמיד מנסות להמציא את עצמן מחדש.‏
‏‏היא מעדיפה שיקראו לה איזי, ‏אבל ג'ק לא מתרגל לזה.‏
‏אלוהים. הכול בסדר עם שניכם?‏
‏‏גם הוא נראה קצת מוזר היום. ‏הוא היה עוויתי.‏
‏יש לזה קשר להחלטה של מועצת הבוגרים?‏
‏למען האמת...‏
‏ג'ק הסניף הרבה קוקאין לאחרונה,‏
‏אז אולי יש לזה קשר לעוויתות.‏
‏כן.‏
‏‏אני מניחה ששתינו מצחיקות. בסדר. ‏אני מחכה לאומצות.‏
‏כדאי לך. הן יהיו עשויות מבשר פרה טהור.‏
‏ביי-ביי.‏
‏"ג'קי"?‏
‏אפילו אתה יכולת לחשוב על משהו טוב יותר.‏
‏מה? מה אמרת? מה היא אמרה?‏
‏‏בוא נקווה שהיא קנתה את הרעיון ‏שג'קלין איזבל‏
‏‏נקראת עכשיו איזי, ‏ואתה לא קיבלת את ההודעה.‏
‏זה די טוב, למען האמת.‏
‏די טוב?‏
‏זה מהבחור שיכול להעלות באוב‏
‏רק הטיה של שמו?‏
‏אני עשיתי את זה על המקום, בשביל,‏
‏‏אחרי שקראנו בשני שמות שונים ‏לאחיינית שאין לנו.‏
‏‏אנחנו רבים עכשיו? ‏גם את ההודעה הזאת לא קיבלתי.‏
‏אני מצטערת.‏
‏אתה חושב...‏
‏‏שאנחנו כל כך מתוסכלים מבעיות הפריון שלנו ‏ומאורח החיים הבורגני שלנו,‏
‏‏שאנחנו מחבלים באופן פסיבי-אגרסיבי ‏בחיים שלנו?‏
‏אני לא חושב שיש משהו פסיבי‏
‏בהזמנה של גורם שלישי לנישואים שלנו.‏
‏זה מה שאנחנו עושים?‏
‏אני חושב, לא? זה לא מה שאנחנו עושים?‏
‏אלוהים, קשה לי לנשום.‏
‏לא. הנה.‏
‏זה ייתכן? זה אפשרי לעצור?‏
‏לשכוח איך לנשום? כי זה...‏
‏‏תראה, אני מתכוונת, ‏אנחנו צריכים להפסיק, נכון?‏
‏‏עכשיו שאמרת את זה בקול, ‏אנחנו לגמרי צריכים להפסיק.‏
‏פשוט להתעורר ולחתוך את זה? להתעשת?‏
‏כן, זה טירוף. זה לא אנחנו, מותק.‏
‏טוב, נראה לי שהשתמשת בכל החמצן לשבוע.‏
‏‏מצטער, יש לי בעיה... ‏אני מרגיש שאני מאבד...‏
‏‏תנשום. כמו בן אדם. ‏-אני נושם. זה מה שאני מנסה לעשות.‏
‏את חושבת שהיא תבוא?‏
‏כדאי שנתקשר ונגיד לה לא לבוא?‏
‏לא לבוא הנה?‏
‏או שפשוט ניתן לגורל להחליט?‏
‏אתה מתכוון, לתת לאיזי להחליט?‏
‏הבדל קטן.‏
‏‏אם היא תבוא, אז זה נועד לקרות. ‏אם לא, אז לא.‏
‏זהו זה.‏
‏‏- אנדי ‏מקווה שהכול בסדר? -‏
‏‏את בטוחה שמעולם לא נפגשנו? ‏-כן.‏
‏אני זוכרת פרצופים, אז...‏
‏- אתה הכי טוב. -‏
‏בסדר.‏
‏לעזאזל.‏
‏היי.‏
‏את בטוחה שזה מה שאת רוצה?‏
‏מה זה אמור להביע, מר טישרט אירוני?‏
‏‏אתה קונה את החולצות האלה ‏כדי שאנשים יחשבו שאתה עמוק?‏
‏אתה פשוט מסתובב עם שירה על החולצה?‏
‏אבל אתה הולך ושופט אנשים?‏
‏אתה בכלל לא מכיר אותי!‏
‏לעזאזל, אני רק...‏
‏כלומר, שאלתי, כי...‏
‏יש פה סכנת אונס.‏
‏פשוט שאלת אם כאן אני רוצה לרדת.‏
‏כן. זה הגיוני.‏
‏זה קצה אנגלווד כאן?‏
‏כן.‏
‏אז זה מה שאני רוצה.‏
‏אני חושבת.‏
‏תראי, זה לא ענייני, אבל...‏
‏‏אני אעביר את שאר הלילה ‏בניסיון להבין את זה.‏
‏מה לעזאזל יש בין העצים האלה?‏
‏הדודה והדוד שלי.‏
‏כן.‏
‏‏הם אוהבים קמפינג, ‏אז אני רק עוברת את החורשה.‏
‏דודה, דוד, איזה בולשיט.‏
‏ג'ק המזוין, אמה המזוינת.‏
‏טוב, איפה אני?‏
‏זין!‏
‏‏הפינו לא מספיק טוב. ‏אתה חושב שהיא תביא את הגראס ההודי?‏
‏‏נדמה לי שקוראים לזה אינדיקה. ‏-שיהיה.‏
‏זה מרגיע חלקים בי שלא ידעתי שקיימים.‏
‏היא לא תבוא.‏
‏בת ה-25 החליטה את ההחלטה הבוגרת ההגיונית.‏
‏כל הכבוד לה.‏
‏הייתי צריך לקבוע זמן. למה לא קבעתי זמן?‏
‏טיפשי.‏
‏לעזאזל.‏
‏לא הרגשתי ככה מאז שטענת שאת חולה‏
‏ולא החזרת לי שיחות במשך שלושה ימים.‏
‏היית כל כך מקסים,‏
‏‏עומד ליד הדלת שלי בעיניים מצועפות ‏עם מרק עוף ורוטב צ'ילי.‏
‏שום דבר אישי. היה צריך להשיג יתרון.‏
‏לא היו לי עיניים מצועפות.‏
‏לא, זייפתי את זה.‏
‏‏זה היה הפרצוף הפגיע שלי. ‏השתמשתי בו כדי לקבל זיון.‏
‏אז אתה הפעלת יתרון על היתרון שלי?‏
‏‏זה גם עבד. ‏-בולשיט.‏
‏אני אעשה עכשיו. רוצה לראות?‏
‏‏אני רוצה לראות את הפרצוף הפגיע שלך. ‏-תראי את זה. את מוכנה?‏
‏זה לא עושה כלום.‏
‏לעזאזל, היא כאן.‏
‏כן.‏
‏‏אני נראית בסדר? ‏-את נראית מעולה.‏
‏היי.‏
‏אם אין לכם שום דבר הגיוני בכוסית שוטים,‏
‏אני הורגת את כולם מלבד הפאג.‏
‏יש לי טקילה.‏
‏‏קחי. ‏-תודה.‏
‏מה המבט הזה? למה אתה מסתכל עליי ככה?‏
‏סתם משהו שבבירור כבר לא עובד.‏
‏‏בואי ניתן לך בגדים יבשים. ‏-כן, בבקשה.‏
‏אימא!‏
‏‏כן, בפעם הבאה שתנסי לרגל ‏אחרי הזוג טרקרסקי,‏
‏כדאי שתשקי יותר משיח אחד.‏
‏‏לא, אני לא... ‏-אל.‏
‏משהו מוזר קורה‏
‏איתם ועם האחיינית שנפלה מהשמיים.‏
‏‏נכון? ‏-כן. לגמרי.‏
‏זה שונה.‏
‏‏שריקינג סקווירלס. ‏-נכון? זה נורא.‏
‏לא, זה שם הלהקה.‏
‏הם צצו משום מקום באיזה אתר אינדי.‏
‏ג'ק ואמה ממש לא קוליים עד כדי כך.‏
‏היא שם.‏
‏טוב, זהו זה. אני סיימתי.‏
‏‏אם, שתינו שניים. ‏-באמת?‏
‏כן.‏
‏זה נראה כמו יותר.‏
‏הבאת את מכשיר האידוי?‏
‏האם דוב מחרבן במכנסיים?‏
‏לא נראה לי שזה הביטוי.‏
‏‏לא. חכו. לא. ‏אנחנו לא יכולים לעשות את זה. לא.‏
‏אנחנו צריכים לקבל הרבה החלטות חשובות.‏
‏‏אנחנו צריכים לדבר על כמה דברים. ‏אנחנו לא יכולים להתמסטל.‏
‏‏אנחנו חייבים להיות כנים. ‏-נכון, ג'ק.‏
‏אולי נשתה שוט קודם?‏
‏‏כן. ‏-כן.‏
‏"אתה כזה בחור נפלא, אנדי.‏
‏‏אתה הכי טוב, אנדי. ‏זה לא אתה, זאת אני, אנדי.‏
‏אתה כמו אמביאן בדמות אדם, אנדי."‏
‏לא. מישהי באמת כתבה לך את זה?‏
‏האחרון היה מרומז.‏
‏טוב, הסיבוב הבא...‏
‏מה אתה עושה?‏
‏ככה אני מכיר אותה!‏
‏‏מכיר את מי? ‏-את הבחורה שכרגע הורדתי.‏
‏אתה בא הנה איתה הרבה?‏
‏איזי?‏
‏בטח. זה נשמע די נכון.‏
‏זה טוב, נכון?‏
‏למה עשית את זה?‏
‏‏מצטער, אני לא יכול ‏להקשיב למוזיקה ולדבר באותו זמן.‏
‏זה יקרה לי?‏
‏הסעיף הראשון על סדר היום הוא אנדי.‏
‏לא.‏
‏רק ניסיתי לגרום לכם לקנא.‏
‏כן, זה עבד.‏
‏‏באמת? ‏-למה?‏
‏כי הייתי צריכה לדעת אם...‏
‏את יודעת.‏
‏‏אני לא יודעת. ‏-אנחנו מרגישים כמוך?‏
‏כן.‏
‏יצאתי מדעתי‏
‏‏במחשבה על זוג נשוי שפגשתי לפני ארבעה ימים, ‏שעושה סקס בלעדיי.‏
‏אגב, אני יודעת כמה מטורף זה נשמע.‏
‏‏אם מישהו היה אומר לי משהו כזה, ‏הייתי אומרת "יצאת מדעתך".‏
‏כאילו, אני מבינה את זה.‏
‏‏אני מקנאת כשאת עם אנדי. ‏אני מקנאת כשאת עם ג'ק.‏
‏‏באמת? ‏-כן.‏
‏כן, גם אני.‏
‏אני ממש מקנא. כאילו, לא, ברור... אני ג'ק.‏
‏אז זה...‏
‏‏אלה האנשים ההפוכים, ‏אבל אני מרגיש אותו דבר כלפיכן.‏
‏כמה זה דפוק?‏
‏מי מחליט מה דפוק מה לא?‏
‏טוב, החברה, דבר ראשון.‏
‏או האנשים שעושים את זה?‏
‏כן. זה הרבה יותר טוב.‏
‏מה שלא ניסינו לעשות מזה,‏
‏הסדר עסקי, תרפיה מוזרה...‏
‏זה תמיד היה משהו אחר, מההתחלה.‏
‏חכו.‏
‏‏לא פדית את הצ'ק? ‏-לא.‏
‏עכשיו אנחנו לא יכולים להתחבא מאחוריו.‏
‏תן לי להבין.‏
‏הסעת את איזי לפרברים‏
‏והורדת אותה בחורשה?‏
‏כן. אחי, אני מתחיל להרגיש‏
‏שאני מפר המון חוקים לא כתובים.‏
‏טוב, אתה לא עורך דין או רופא.‏
‏אתה ברמן שלפעמים מסיע אנשים למקומות.‏
‏‏טוב, אתה צריך לשפר קצת ‏את כוחות השכנוע שלך, חמוד.‏
‏אז מה עושים עכשיו?‏
‏אני לא יודעת.‏
‏השאלה ההגיונית...‏
‏היא...‏
‏מישהו בחדר הזה עשה שלישייה פעם?‏
‏זה פשוט פוגעני.‏
‏לעזאזל. לא.‏
‏חשבתי שהצעת...‏
‏לא, הצעתי. לגמרי הצעתי.‏
‏אבל כלומר, זה לא 1975, ברני מילר. בחייך.‏
‏‏לא. ‏-לא אני.‏
‏‏איזי? ‏-לא.‏
‏לא, גם אני לא.‏
‏זה מה שיקרה.‏
‏אני אשים 80 דולר על הבר הזה.‏
‏בסדר?‏
‏‏אני אבקש ממך להגיד לי בדיוק ‏איפה הורדת אותה.‏