Title: Yes Day Year: 2021 Duration: 01:29:39 Subtitles Source: Netflix
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫- ‏NETFLIX מציגה -
‫יש אנשים שנוטים לכיוון "לא".
‫יש אנשים שנוטים באופן טבעי ל"כן".
‫אני אומרת כן לכל דבר.
‫אני למעלה! כן!
‫בואי,
‫תעלי למעלה!
‫כן!
‫אליסון? ‫-וכשפגשתי את קרלוס...
‫את אליסון? ‫-כן.
‫אני חושב שקיבלתי את הקפה שלך. ‫לקחתי לגימה. אכפת לך?
‫זה היה כמו למצוא שותף ב"כן".
‫ארפה פביון. ‫-ארפה פריו.
‫פביון. כן. ‫-פביון. כן.
‫היי, נוכל להבריז וללכת לים?
‫כן! אני מוכן.
‫אתה חושב? כן. ‫-כן.
‫אתה רוצה לפגוש את ההורים שלי?
‫כן, אני רוצה לפגוש את ההורים שלך.
‫רוצה לטפס על סלעים?
‫אליסון!
‫אני מגיעה! קרלוס!
‫אני מגיעה. בוא לכאן.
‫כן היה הנושא המרכזי של מערכת היחסים שלנו.
‫אליסון, האם את לוקחת את קרלוס... ‫-כן!
‫קרלוס, האם אתה לוקח... ‫-כן!
‫ולמרות שלהביא ילדים לעולם, ‫זה הדבר הכי טוב שאי פעם קרה לנו...
‫"לא" הפך להיות ה"כן" החדש.
‫לא!
‫ארבע, שלוש, שתיים, אחת. ‫-לא!
‫אבל לא זה חלק מהעבודה.
‫לא! הוא האור.
‫לא! היא התשובה. ‫-היי! לא!
‫בחייך! ההורים של ליילה הרשו לה!
‫לא.
‫טוב, חבר'ה, זמן מסך נגמר.
‫רגע, לא. רגע. עוד חמש דקות. ‫-לא.
‫היי! אימא!
‫אבל לומר לא 50 פעמים בשעה?
‫לא! לגמרי לא!
‫יויו לא!
‫נאנדו?
‫קייטי, את צוחקת עליי. ‫עשית חצי משיעורי הבית שלך.
‫לא!
‫אין מצב, לא אפשרי, אין סיכוי,
‫בשום פנים ואופן, לא בעוד מיליון שנה, לא!
‫זאת המשמעות של הורות.
‫היי, שריל, מה שלומך? בוקר טוב.
‫היי, תקשיבי, יש לי שאלה מהירה.
‫יש לי ראיון עבודה היום אחר הצוהריים.
‫תהיתי אם תוכלי לקחת את אלי ‫לכמה שעות אחרי הלימודים?
‫מה לגבי הצופים?
‫אוקיי, נקנה שלוש קופסאות של סמואס.
‫טגלונגס? מי אוהב את טגלונגס?
‫בסדר, אני אקנה 10 קופסאות.
‫שריל נלסון סוחטת אותי.
‫כן, אני אמתין.
‫אימא? פליק פסט? אבא אמר שהוא בסדר ‫עם זה שאלך כל עוד את מסכימה.
‫הו, באמת?
‫רגע, את הולכת לפסטיבל מוזרים?
‫מדהים. סוף-סוף תוכלי להיות עם העם שלך.
‫זה נקרא פליק פסט. ‫זהו פסטיבל מוזיקה. זה מגניב.
‫אני מניח שאם את חושבת שזה מגניב, ‫אני בטוח שזה ממש מגניב.
‫שמעת מה שאלתי? ‫-כן, את בת 14. את לא יכולה ללכת בלי הורה.
‫היי. את יכולה? אני אשים ‫פתק כחול ואת הצ'ק בתרמיל שלה. תודה.
‫אף אחד לא רוצה ללכת ‫לפסטיבל מוזיקה עם ההורה שלו.
‫אבא, הצילו! אימא.
‫מה? היא אמרה לא?
‫אם אימא שלך אומרת לא, זה לא, מותק.
‫באמת? אתה לא מתכוון אם אנחנו אומרים לא?
‫חבר'ה? תסתכלו.
‫אני חושב שהפעם שמתי ‫כמות נכונה של סודה לשתייה.
‫תתכוננו להר געש של ופל בשלוש, שתיים...
‫בטח ערבבתי את הזרז לא נכון.
‫אתה תצליח בפעם הבאה.
‫אפשר לחתום על שיעורי הבית שלך במתמטיקה? ‫-כן, את יכולה לחתום על כולם חוץ ממתמטיקה.
‫אתמול אמרת לי שסיימת הכול.
‫היי, אל תדאגי. אני מסתדר בזכות הקסם שלי.
‫מותק, אני אלך למכון כושר ‫אחרי העבודה, בסדר?
‫אני צריך להמשיך לחטב את קרלוס.
‫הערב? אתה הולך לחדר כושר? ‫-כן. הערב.
‫באמת? הערב? ‫-הערב.
‫הערב? לא, לא הערב. לא, הערב זה... שלנו...
‫שלך... הילדים... ‫-קדימה.
‫יום נישו... יום הולדת? כדורגל? ‫-באמת? מותק. אתה יכול לעשות את זה.
‫ערב הורים, אבא. ‫-זה. כן.
‫אני לא מבינה איך אפשר ‫לפתוח את המקרר הזה 10 פעמים ביום
‫ולא לראות את לוח השנה היפה הזה.
‫כי זה נעשה קצת יותר מדי מסובך.
‫זה מכאיב לי בעיניים.
‫כשהתבגרתי, הדברים היו פשוטים. אתה מתעורר, ‫הולך לבית הספר או לעבודה, ואז...
‫אני יודעת לרקוד טוורק.
‫היא מתכוונת לטוורק? ‫-"לעבוד", לא "טוורק". היא רוקדת טוורק?
‫כן. לגמרי. ‫-אלי, לא!
‫לא מצד לצד, אלי. למעלה ולמטה.
‫אני אראה לך. ‫-קייטי. לא.
‫את רוצה שאני... ‫-לא!
‫תשחררי את המותניים שלך. ‫-אף אחד לא משחרר את המותניים. ילד!
‫תקפיצי אותו, אלי.
‫תראו. ‫-קרלוס, תעזור לי!
‫אתם צריכים לנענע את הגוף. ‫-קדימה. אלי תקפיצי אותו!
‫אף אחד לא מקפיץ כלום! אנחנו מאחרים!
‫קדימה!
‫כן!
‫הזרז!
‫כלומר, אני כל כך מצטער.
‫אבא, אתה יכול להשמיע את המוזיקה שלך ‫אם אתה רוצה. זה לא מפריע לי.
‫באמת, מותק? ‫-כן.
‫בסדר. תודה.
‫אני גאמי בר, כן, אני גאמי בר
‫אני טעימי, בטנוני, מצחיקי, ממוזל, גאמי בר
‫הו כן, גאמי, גאמי, גאמי, גאמי, גאמי בר
‫גאמי, גאמי, גאמי, גאמי, גאמי בר
‫אז מה היא אמרה?
‫חדשות רעות, ליל. ‫אימא אמרה שלילי לפליק פסט.
‫מה?
‫אבל אימא שלך כל כך חכמה, מגניבה ומהממת.
‫אני יודעת.
‫לפעמים אני כאילו, ‫"היא אימא שלי, או דוגמנית מסלול?"
‫אם אני כל כך נהדרת, אז לא יהיה ‫אכפת לך שאתלווה, ואז תוכלי ללכת.
‫כן, לא, תודה.
‫לא משנה.
‫אני לא מבינה. לקחתי את שניכם לפני ‫כמה שנים לטיילור סוויפט. נהנינו בטירוף.
‫הייתי אז בת 12. הייתי צעירונת.
‫אבא הרשה לי ללכת. הוא מאמין בי. ‫הוא יודע שאני יודעת להסתדר.
‫אבא שלך פשוט רוצה להיות ‫הבחור הטוב כי הוא יודע שאני אגיד לא.
‫ואני מאמינה בך.
‫זה פשוט שהופעות כמו פליק פסט מציגות ‫עולם שלם של אנשים שעדיין לא נחשפת אליהם,
‫וזה לא יקרה בלי הורה.
‫אז מתי אוכל ללכת לבד להופעות?
‫אף פעם. תמיד תצטרכי ללכת ‫איתי להופעות, כל חייך.
‫אפילו כשאהיה בגילך? ‫-במיוחד כשתהיי בגילי.
‫ואת תאהבי זאת כי את אוהבת אותי.
‫עוד ארבע שנים.
‫אימא, לא.
‫האוזניים שלי מדממות. ‫-אימא!
‫מה הקטע שלך עם השיר הזה?
‫כי את אוהבת את השיר הזה.
‫שרתי לך אותו כשהיית תינוקת. ‫-אני לא תינוקת.
‫טוב, כדאי שאנמיך את המוזיקה ‫לקראת הירידה לבית הספר.
‫אני לא רוצה ללכת לבית הספר היום.
‫אני לא רוצה להוריד אותך, אבל אני חייב.
‫את צריכה ללכת לבית הספר ‫ואני צריך ללכת לעבודה.
‫לא. ‫-כן.
‫- איקרוס טכנולוגיה, העתיד של הכיף -
‫בפעם ה-50! בלי רחפנים בתוך המבנה.
‫סליחה, אימא.
‫היי, מר טורז. אני מבטיח שזה לא יקרה.
‫תראה. היי, תיקנתי את זה. ‫זה עובד. היי, תיקנתי...
‫חבר'ה, זה רועש מדי.
‫חבר'ה! ג'ון?
‫חבר'ה!
‫זה עדיין רועש מדי.
‫אבל הפרסומות יאמרו ‫שהרמקולים האלה ימסו לך את המוח.
‫זה לא יחזיק מעמד עם כתב הוויתור. ‫-בסדר.
‫באסה.
‫תפקידי הוא לדאוג שלא יתבעו אותנו. ‫תורידו את רמת הדציבלים.
‫בנוסף, את לא אמורה ‫להכניס אוכל לאזור הבדיקות.
‫אני אבקש ממך לזרוק את המקגרידל.
‫ג'ון? שניכם.
‫את שלי סיימתי.
‫תראו, אני שונא להגיד לא, ‫אבל זאת עבודתי. בסדר?
‫- חווה אורגנית לילדים -
‫גברת טורז? היי. ‫-היי.
‫היית סמנכ"לית השיווק בקולגר פוד? ‫-במשך זמן רב.
‫אהבתי את העבודה הזאת,
‫אבל אז נולדו לי ילדים, ‫ובמשך זמן מה, זה היה יותר מדי.
‫אני בטוחה שאת טובה בריבוי משימות.
‫האמת, מעולם לא הפסקתי לעבוד. ‫פשוט הפסקתי לקבל תשלום עבור זה.
‫אני מבינה. כלומר, גם אני אימא.
‫כן. כמובן שאת אימא.
‫כלומר, תקראי לי משוגעת, ‫אבל זה מרגיש כל כך נחמד.
‫מה את חושבת?
‫תקשיבי, הייתי שמחה לשכור ‫אותך למשהו. באמת, אבל...
‫אני כל כך שמחה.
‫אליסון, זאת משרה למתחילים.
‫אני מחפשת איזו מילניאלית שלא יפריע ‫לי להשאיר אותה כאן עד 10 כל ערב.
‫כל ערב.
‫שאוכל לראות אותה בוכה ‫כשהיא אוכלת בוריטו נטול גלוטן
‫והאשטאג, "רגשות פגועים. ‫העבודה הזו כל כך לא הוגנת."
‫לא הייתי רוצה לעשות לך את זה. ‫אני מחבבת אותך יותר מדי.
‫גם אני מחבבת אותך.
‫אני מצטער על העבודה, מותק.
‫זה בסדר.
‫אני לא יודעת אם אני עדיין אוהבת שיווק.
‫לא אוהבת מספיק כדי לבכות ‫לתוך הבוריטו נטול הגלוטן שלי.
‫אם אני אחזור לעבוד,
‫אני צריכה קודם לוודא ‫שהילדים שלנו יהיו בסדר בלעדיי.
‫היי, מר וגברת טורז.
‫אנא, שבו.
‫תודה. אנחנו מקבלים שניים במחיר אחד. ‫אני מניח שנחזור הביתה מוקדם.
‫זה קשור לציונים של נאנדו? ‫כי אנחנו עובדים על מיקוד...
‫זה לא קשור לציונים של נאנדו, ‫למרות שהם לא מדהימים.
‫משתפר.
‫רצינו להיפגש עם שניכ
‫כי שמנו לב לנושא משותף ‫בעבודת בית הספר של קייטי ונאנדו.
‫מה הנושא המשותף?
‫ובכן, הנה הייקו שקייטי ‫כתבה בשיעור האנגלית שלי.
‫"ציפור כלואה אני.
‫אימי, השובה המתוקה שלי.
‫אימא, הניחי לי לעוף."
‫"אימי, השובה המתוקה שלי.
‫אימא, הניחי לי לעוף." ‫-חמש, שבע, חמש. היא הצליחה. הייקו.
‫בהתחלה, לא הקדשתי לזה מחשבה,
‫עד שמר צ'אן סיפר לי על סרטון ‫שנאנדו עשה לשיעור ההיסטוריה שלו.
‫הוא עשה סרטון?
‫זה די מגניב.
‫בואו נראה את הסרטון.
‫התוכנית הבאה מיועדת לקהל בוגר בלבד.
‫היא מכילה אלימות, שפה בוטה ועירום.
‫מומלץ להפעיל שיקול דעת לפני הצפייה.
‫אל תדאגו. אין עירום.
‫בסדר.
‫סטלין, מוסוליני,
‫ואימא.
‫אימא שלי אולי לא עינתה או הרגה מישהו...
‫עדיין לא.
‫אבל בבית שלנו היא לא פחות מדיקטטורית.
‫אז עכשיו אני דיקטטורית.
‫אני לא מבקשת פעמיים, נאנדו. ‫אתה תעשה מה שאני אומרת, כשאני אומרת את זה.
‫אני אימא שלכם. אני לא צריכה סיבה.
‫אני לא, אז...
‫המטרה שלה, דיכוי מקסימלי.
‫אתה לא תלך עד שתסיים את שיעורי הבית.
‫כלומר, זאת הורות.
‫תפסיקי. זה כמו 1984 בבית הזה. ‫"האימא הגדולה" תמיד מפקחת.
‫אני אוהבת את הכינוי הזה. הוא קשוח.
‫ולמה גברת הופלינג לא יכולה ‫לתת לכם לקרוא ספר שמח?
‫הם מדכאים. קראת פעם את "נשים קטנות"?
‫היא חולה בשׁנִית.
‫הנסיך הקטן.
‫אין לו משפחה.
‫הארי פוטר יתום. אין ספרים שמחים.
‫אל תלכי ממני.
‫- אימא מתחרפנת בעוד... -
‫נאנדו!
‫לאן את הולכת?
‫בחייך, מותק. אפשר לגרום ‫לכל אחד להיראות רע באמצעות עריכה.
‫אתה גורם לי להיראות רע. ‫-אני? למה אני?
‫כי אתה זוכה להיות האבא הכיפי שכולם אוהבים, ‫ואני תקועה בתור השוטר הרע.
‫לא ראית את האב בתור הנבל בסרטון, נכון?
‫זה בטח יעלה ליוטיוב. ‫ואז אני אהיה האימא הפסיכית הויראלית.
‫איך נהיית הכיפי? אני הייתי הכיפית.
‫תראי, אלי, אני האיש הרע בעבודה בכל יום.
‫בכל פעם שאני נכנס למשרד, ‫אנשים מפסיקים לצחוק ויוצאים מהחדר,
‫אבל כשאני חוזר הביתה, ‫הילדים מחייכים כשהם רואים אותי.
‫כן. טוב, זה לא הוגן.
‫אני שומעת את עצמי כשאני עם הילדים, ‫ואפילו אני לא הייתי מבלה איתי.
‫אני כל כך מצטער. יש לי הצעה.
‫סליחה, לא התכוונתי להפחיד אתכם. ‫רק צותתי או ריגלתי.
‫יש כל כך הרבה הורים שם בחוץ, ‫אז אני בא לכאן להתחבא,
‫ואז נהייתי ממש רעב, אז הכנת המון לביבות.
‫רוצים להתכבד בלביבה?
‫אתם רוצים לביבה? לביבה חמה?
‫בואו. תתכבדו בלביבה חמה.
‫חבר'ה, תתכבדו בלביבה, הן פושרות.
‫מי אתה?
‫זה מר דיקון. היועץ של קייטי ונאנדו.
‫כן, אבל הודות לקיצוצים בתקציב, ‫אני גם המורה לחינוך גופני ומאמן הפוטבול.
‫קדימה, קוגרס! ‫תקלעו בצעד וחצי בשביל הטאצ'דאון.
‫אני לא מבין כלום בספורט.
‫לא, עשיתי תואר במדעים.
‫התמחיתי בתפקוד מערכת העיכול של עכברי שדה.
‫אבל אני יודע דבר או שניים על הורות,
‫מבחינה מקצועית וגם אישית.
‫יש לי שישה ילדים יפים בבית.
‫טימי, טומי, טוניה, טניה, טייסון ודאג.
‫איך זה שאתה נראה כאילו חזרת מטהיטי?
‫רוצה לדעת מה הסוד שלי?
‫אני נותן לילדים שלי ימי "כן".
‫"ימי 'כן'"? מה זה יום ה'כן'?
‫אתם בוחרים יום בעתיד הלא רחוק,
‫ובמשך 24 שעות, אתם אומרים כן ‫לכל מה שהילדים שלכם רוצים.
‫באמת? ‫-כן.
‫אתה רציני? ‫-אתה אומר "כן" לכל דבר?
‫טוב, אתם קובעים כמה כללי יסוד,
‫הם לא יכולים לבקש משהו בעתיד, ‫ולא יכולים להרוג אף אחד. ברור שלא.
‫אני יודע שזה נשמע מטורף, ‫אבל זה באמת שינוי מהפכני.
‫הימים האלה משחררים את הילדים ‫ומעניקים להם תחושה נדירה של עצמאות,
‫וזה גם משחרר את ההורים.
‫כן, מר... המאמן דיקן,
‫אשמח לקחת יום חופש מלהיות אימא ‫ולתת לילדים שלי לעשות מה שהם רוצים,
‫אבל גם אני אשמח למצוא ‫חד-קרן-קשת-בענן ולעוף איתו לירח.
‫אז אני חושב שתרצי פגסוס.
‫יותר בכיוון של פגה-קרן.
‫העניין הוא שאתה לא מכיר את הילדים שלנו.
‫הלביבות האלה התקלקלו.
‫אם ננסה את מה שאתה מציע,
‫זה יהיה סוף העולם.
‫את צודקת. אני לא מכיר ‫את הילדים שלכם? אני לא יודע הכול,
‫אבל...
‫אני אגיד את זה.
‫אתם צריכים להגיד כן ליום ה"כן".
‫קציץ בשר!
‫"ילדים שמקבלים ימי 'כן' צורכים פחות סוכר,"
‫לא, באמת, "ומבלים פחות זמן באינטרנט."
‫זה לא הגיוני. אתה לא מאמין לזה, נכון?
‫הכול קורה מסיבה מסוימת.
‫אולי יש סיבה שהבחור הזה ‫הופיע עם הלביבות האלה.
‫ואולי אם נהיה קצת פחות קשים, ‫נוכל לשפר את המצב.
‫כלומר, אמרת את זה בעצמך.
‫ניסינו לעשות את זה בדרך הנכונה. ‫אולי הגיע הזמן לנסות משהו חדש.
‫אז? נמאס לך לשמוע כמה אני נהדר?
‫אתה רוצה לתת לסטיבן ספילברג שכאן יום "כן"?
‫מה זה יום ה"כן"?
‫זה קטע חדש בו הורים מסכימים לומר "כן" ‫לכל מה שהילדים שלהם מבקשים, במשך 24 שעות.
‫מגניב! ‫-למה אני שומע על זה רק עכשיו?
‫טוב, אל תתרגשו יותר מדי. ‫אימא בכל מקרה לא תרשה לנו יום כזה.
‫מה זה אומר? למה שלא?
‫יום ה"כן" זה משהו כיפי,
‫ואת... הורסת כיף.
‫בחייך, קייטי, אימא שלך מאוד כיפית.
‫היא הכיף בהתגלמותו.
‫היה לי יום מאוד ארוך, ואני הולכת לישון.
‫אז לילה טוב. ‫-לא, אנחנו... עדיין צריכים...
‫זה בסדר. ‫-מותק? היי. תגידי לאימא שלך שהיא כיפית.
‫נאנדו? ‫-אמרת לנו לא לשקר אף פעם.
‫כן, אבא.
‫היי, חבר'ה.
‫היי.
‫ברור שתחשבו שאימא שלכם לא כיפית. ‫אתם לא מכירים אותי.
‫אני המצאתי את הכיף! ‫פעם אני הייתי האדם הכי כיפי שהכרתי.
‫מה קרה?
‫מה שקרה הוא, שילדתי שלושה תינוקות ‫שצריך היה לשמור עליהם בטוחים וחיים.
‫זה היה מאוד מלחיץ, אבל זה לא העניין.
‫העניין הוא שאוכל להיות שוב כיפית.
‫אימא, באמת? אין מצב.
‫אני אעשה את יום ה"כן".
‫נעשה כיף חיים.
‫רק חכו ותראו.
‫גם אימא יכולה לחבר הייקו.
‫מצטערת, אבל לא תצליחי לעבור ‫בוקר של "כן", שלא לדבר על יום של "כן".
‫את רוצה להתערב על זה?
‫יודעת מה? אני אשמח.
‫מה לגבי זה?
‫אם תגידי לא פעם אחת,
‫אוכל ללכת לפליק פסט עם ליילה, ‫בלי מבוגרים, בלי הורים.
‫רק אנחנו הבנות הצעירות, הקטינות, הפגיעות.
‫רגע, מותק. את בטוחה?
‫אני מקבלת את ההימור שלך, גברתי, ‫כי אני יודעת שלא אגיד "לא".
‫וכשתפסידי, ואת תפסידי,
‫אני כל כך כיפית שאת עדיין תלכי להופעה שלך.
‫באמת? ‫-בהחלט.
‫איתי.
‫אני אשב לידך ונחזיק ידיים, ‫ונרים את הידיים באוויר כאילו שלא אכפת לנו.
‫אני רוצה להשתתף בזה.
‫גם אני.
‫בואו נעשה את זה.
‫קדימה!
‫אבל יש חוקי יסוד.
‫צריך להרוויח את יום ה"כן".
‫- ציון 78 -
‫תעשו את המטלות ואת שיעורי הבית. ‫-אתה מסוגל ליותר.
‫- שישה ימים ליום ה"כן" -
‫אתם לא יכולים לבקש ‫לעשות משהו מסוכן או לא חוקי, כמובן.
‫מה אתם עושים שם?
‫אל תדאגי. זה בטוח לגמרי.
‫- ציון 95 -
‫לכל אחד יהיה תקציב,
‫ואתם לא יכולים לבקש לנסוע ‫יותר מ-30 ק"מ מהבית.
‫אז זה שולל את מג'יק מאונטן, ‫יפן, ואת כל תיירות החלל.
‫תצטרכי להגיד "כן" להכול?
‫כן, אבל יש כמה כללים
‫הו, באמת!
‫- ציון 87 -
‫כן, חבר.
‫אבל החוק האחרון הוא הכי חשוב,
‫שלמשפחה הזאת יהיה ‫את הכי הרבה כיף שאי פעם היה לנו.
‫- יום ה"כן" -
‫בכל שנייה.
‫זה יום ה"כן"!
‫כולם, תתעוררו!
‫בסדר גמור.
‫קדימה, ישנונים! קומו! קדימה.
‫לא, זה מוקדם מדי.
‫יש לנו את כל היום. תחזרו למיטה.
‫אימא? ‫-אימא?
‫יש לך חרטות, אימא? ‫תראו, היא כל כך מפחדת שהיא לא זזה.
‫מה?
‫מי מוכן ליום ה"כן"?
‫מה עשית עם אימא שלנו?
‫מכירים את הכלל שלי, "אסור לקפוץ על המיטה"?
‫רוצה לקפוץ על המיטה? ‫-כן!
‫בטח!
‫תעשי את זה!
‫אני יודעת שאת בוגרת מדי. זה בסדר.
‫זה כל כך כיף! ‫-נאנדו!
‫היי!
‫קום! ‫-לא!
‫קום!
‫תתעורר! ‫-לא! תעזבו אותי!
‫יום ה"כן"!
‫מספיק!
‫מצטער, חבר'ה, אין זמן מסך היום.
‫אתה רציני? ‫-סליחה, אימא.
‫היום אי אפשר להשתמש בשום דבר עם מסך.
‫זה אומר בלי סלולארים, ‫בלי ניידים, בלי אייפד, כלום.
‫מה? אני לפחות יכול להגיד להם שאהיה מנותק?
‫בבקשה? ‫-אני לא הבוסית.
‫בסדר. יש לך דקה אחת.
‫היא התחילה לפני 30 שניות. קדימה! ‫-בסדר!
‫היי, אל תשלחו את הרמקולים ‫עד שאקבל אישור תקינות.
‫כן, את הרמקולים... יודע מה? אשלח לך הודעה.
‫סליחה, אבא. נגמר הזמן. ‫-ידעת שעליך להיות מוכן.
‫ואנו כל כך שמחים שאת כל כך מוכנה.
‫כי אלי רוצה להלביש אותך ‫ולסדר לך את השיער והאיפור.
‫יש לי חזון.
‫אבל יש לי את החולצה הזאת. ‫-מצטערת.
‫- יום ה"כן"! -
‫אני שמחה שאת משתמשת בצבעי המים שלך.
‫תכניסי את זה לכל מקום.
‫זאת דרך נהדרת למזג את האיפור. ‫-כן.
‫באמת? את רוצה להשתמש בנצנצים? ‫-כן.
‫באמת? היא תשתמש בנצנצים?
‫שנגרום לך להיראות משוגעת ככל האפשר? ‫-כן.
‫זה בסדר שנאנדו יחליק על סקטים בבית? ‫-כן.
‫את חושבת שאנחנו צריכים לקחת כלב?
‫רגע, זה בעתיד. ניסיון יפה. ‫-בסדר.
‫כן! ‫-כן! אני אוהב את זה!
‫אנחנו מתים על זה. ‫-לא.
‫לא!
‫זה עדיין לא בסדר! ‫-בחייך, אלי, זה מושלם.
‫זאת האחת!
‫אתה אוהב את זה, אבא?
‫אני מת על זה. ‫זה המייקאובר הכי טוב שהיה לי.
‫כמה מייקאוברים היו לך?
‫לפני זה?
‫אף אחד.
‫עבודה טובה, אלי.
‫תודה. ‫-מה זה?
‫הכנו רשימה של חמשת הבקשות שלנו. ‫כדי שהיום יצליח, עלינו לעבור את כל החמש.
‫- בקשות -
‫אני אוהבת רשימה.
‫מספר אחת!
‫זה בקוריאנית?
‫הפתעת ארוחת בוקר!
‫לרכב!
‫שנחליף קודם בגדים, נכון? ‫-לא!
‫קייטי? ‫-נכון?
‫יויו לא.
‫היי, ילדים, מה העניין ‫עם כל הנוצצים סביב מספר חמש?
‫האירוע המרכזי.
‫הדבר היחיד שנוכל לספר לך עליו הוא... כלום.
‫אפילו לא רמז?
‫עדיף שתדע כמה שפחות.
‫בסדר.
‫אני לא אהיה באירוע המרכזי. ‫אני אהיה בפליק פסט.
‫זה יהיה כל כך כיף!
‫שיננתי את כל המילים לשירים ‫של אייץ'-אי-אר והם ממש טובים!
‫אימא, זה H.E.R. ‫-‏H.E.R? בסדר.
‫מי זאת H.E.R? ‫-זאת H.E.R עכשיו ברדיו.
‫היא הכוכבת של פליק פסט.
‫אתה יודע, ערב הבנות של קייטי ושלי הערב. ‫-את לא הולכת.
‫בת הדודה של ליילה, ג'ולי, לוקחת אותנו. ‫ואמרתי לה שתוכל לקבל את הכרטיס השלישי.
‫אולי כדאי שתגידי לבת הדודה של ליילה, ‫ג'ולי, לא לפתח תקוות.
‫כי בפעם האחרונה שבדקתי, ‫זאת הייתה התערבות ואני הולכת לנצח.
‫לא, את לא.
‫כן, אני אנצח.
‫כן. ‫-לא. לא ככה.
‫כל כך מביך.
‫היי, אנחנו חוגגים בפעם הראשונה... ‫-את לא יכולה להגיד לו שזה יום ה"כן".
‫בסדר.
‫קפה.
‫ארוחת בוקר.
‫היי. איפה הקרנבל? זה נראה כמו "ברנינג מן".
‫מה להביא לכם?
‫כמה קערות אסאי? שייקים? ‫-כן.
‫אנחנו רוצים את זה, בבקשה.
‫את מפוצץ הקיבות?
‫כן, בהחלט!
‫היי, זה 40 דולר.
‫לא אם תסיים את זה בפחות מ-30 דקות. ‫ואז זה בחינם.
‫זה נכון. ‫-מה יש במפוצץ הקיבות?
‫גלידה!
‫אוי, לא. רציתי קפוצ'ינו. ‫-אלוהים. וואו.
‫אתם מוכנים לזה?
‫בסדר. ‫-כן!
‫יש אוכמניות. אני אוהב אוכמניות. ‫-אני רוצה את זה.
‫אז אתם חייבים לאכול ‫את כל מה שיש בקערה ובצלחת,
‫זה כולל גלידה, בראוניז, גביעי ופל...
‫מה זה?
‫זה רק החוזה הרגיל.
‫וכמה אנשים איבדו את העיניים?
‫אתה מתכוון החודש? או מאז ומעולם?
‫הוא עורך דין.
‫באמת? ‫-כן, אני עורך דין.
‫יש לכם 30 דקות לסיים את האתגר הזה. ‫-מוכנים.
‫אני מצפה לזה.
‫למקומות, היכונו, צאו!
‫אלי, קדימה! אלי, תמשיכי לאכול.
‫אתם עושים עבודה טובה, ‫אבל עליכם להגביר את הקצב.
‫זאת הרבה גלידה.
‫זה טעים!
‫קדימה! תמשיכו!
‫קפא לי המוח! ‫-תעזרי לאח שלך.
‫הליצן ממסיבת יום ההולדת שלך. ‫נחשים בשירותים. לימודי קיץ!
‫הפחדה זה לשיהוקים. ‫-תסתום את האף!
‫תמשוך חזק בלשון! ‫-גם זה לשיהוקים!
‫קדימה, משפחה!
‫אני לא יכולה לעשות את זה יותר. ‫זה מתחיל להיות מגעיל.
‫אני עומד להתפוצץ.
‫אני מלאה.
‫אלוהים, אבא. אתה כמו שואב גלידה אנושי.
‫כשיצאנו, ראיתי אותו פעם ‫אוכל ככה במזנון אכול כפי יכולתך,
‫וידעתי שזה ישתלם.
‫אני אקח את הכף שלך.
‫אבא!
‫עשר, תשע, שמונה, שבע, שש,
‫חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת!
‫אתם מאמינים בניסים?
‫אתה מרגיש בסדר?
‫זה היה כל כך יפה.
‫זה עולה?
‫סעיף 10 בחוזה אומר שהקאה מבטלת את הניצחון.
‫תתאפק, מותק. אתה יכול לעשות זאת. ‫-תחשוב על המוניטין המשפחתי.
‫תרגיע את זה.
‫אל תחשוב על שום דבר דוחה, כמו מקלות בקר. ‫-כן.
‫אתה יכול לעשות זאת. ‫-זה תלוי בך. יש שם דלי.
‫אני בסדר. ‫-הוא בסדר. קטן עליך.
‫אסור לך להקיא.
‫טוב, אנחנו באופן רשמי מפסידנים.
‫תגרמו לזה להפסיק!
‫אני כל כך מצטערת. ‫-כן, זה לא נשמע טוב.
‫הוא לא הקיא!
‫זה יצא מהצד השני!
‫עשיתם את זה!
‫טוב, ילדים.
‫תראו את אבא שלכם. תראו את האדם הזה.
‫הוא ייזכר כאגדת יום ה"כן".
‫כן, אבל בלי אוכל, בבקשה, לא היום.
‫אבא, זה יהיה ממש רגוע.
‫זה מרגיע.
‫וגם היגייני.
‫מה יכול להיות היגייני? ‫-אני לא יודעת.
‫אנחנו קונים שירותים? ‫-לא.
‫- שטיפת רכב -
‫על זה אני מדבר.
‫שטיפת רכב זה כמו להיוולד מחדש.
‫זה בדיוק מה שהייתי צריך, ילדים. תודה.
‫כן. ‫-כן.
‫כן. זה קל.
‫היי, חבר'ה. עוד דבר אחד.
‫לפתוח חלונות! ‫-מה?
‫מה... ‫-מה?
‫כן, אתם חייבים. זה יום ה"כן".
‫מה נעשה?
‫לא יודע. זה הרכב שלך.
‫קדימה, אימא. את יכולה להגיד את זה. ‫מילה אחת. שתי אותיות. ל-א.
‫לפתוח חלונות!
‫לא!
‫אלוהים אדירים!
‫- קצף הורס -
‫אימא, האיפור שלך!
‫יום ה"כן"! אלוהים!
‫כן!
‫יום ה"כן"!
‫אני לא צריך להתקלח שבוע!
‫גם ככה אתה לא מתקלח!
‫- מייבשים דינמיים -
‫האם נצליח לשרוד את היום הזה? ‫-אולי הם מנסים להרוג אותנו.
‫איכס. נאנדו, אתה...
‫מגעיל!
‫יתרון בלתי צפוי של שטיפת הרכב כשהחלונות ‫פתוחים, הריח המסתורי סוף-סוף נעלם.
‫אשמח מאוד לדעת לאן אני נוהג.
‫סליחה, אבא. לפי הכללים אסור לך לדעת.
‫תפסיק לשאול כל כך הרבה שאלות.
‫וחבר'ה, פעילות חדשה, בגדים חדשים.
‫- טורז -
‫בבקשה, קייטי.
‫וזה לאבא.
‫אנחנו מקימים צוות ריקוד?
‫היית רוצה שזה יהיה צוות ריקוד.
‫ברצינות, מה אנחנו עושים?
‫אלה בלוני מים?
‫קאבלואי!
‫-כן! ‫מה זה קאבלואי?
‫זה תפוס את הדגל פוגש ‫פיינטבול פוגש המון מיץ.
‫זה משחק שקייטי למדה במחנה. ‫שיחקנו בו פעם עם הילדים בשכונה.
‫כן, אימא הייתה הראשונה שנפסלה.
‫זה היה כל כך מביך. ‫-רק לוחמים אמיתיים שורדים את קאבלואי.
‫זה היה אסון. ‫-אבל לא היום. היום אנחנו קאבלואי.
‫היום אנחנו קאבלואי. ‫-כן!
‫איפה מצאתם את כל האנשים האלה?
‫אמרנו להם שתהיה כאן במאית ליהוק ‫לתוכנית ריאליטי חדשה, סקסית ורומנטית.
‫זאת את, אימא.
‫כן, אי הפיתוי והבגידה.
‫קדימה, חבר'ה. היי, חבר'ה!
‫אי הפיתוי והבגידה? בסדר.
‫אני משתתפת כדי לנצח. קדימה!
‫היי,
‫מר טורז! אתה ביום "כן"!
‫כל הכבוד! ‫-כן. מה אתה עושה כאן?
‫נאנדו ביקש שאבוא. כן.
‫אני אהיה השופט. ‫-אבל חשבתי שאתה לא מבין כלום בספורט.
‫אני לא, אבל אתה לא יכול ‫לומר לא ביום ה"כן", נכון?
‫טוב, תיגש למקום שלך.
‫מישהו מכם מפחד?
‫אתם צריכים להיות!
‫כל מי שרוצה ללכת הביתה לאימא שלו, ‫עכשיו זאת ההזדמנות שלכם.
‫אדוני? למי לתת את צילום הפנים שלי, אדוני?
‫אדוני, הגעתי למקום השני בעונה ה-12 ‫של "הרווקה", למקרה שזה יעזור.
‫אני הייתי בעונה מספר תשע.
‫בעונה 13.
‫לא משנה!
‫לכל קבוצה יש דגל בצבע מסוים להגן עליו.
‫המטרה היא לתפוס את הדגל של הקבוצה ‫השנייה מבלי להיפגע מבלוני המיץ שלהם.
‫אם אתם חוטפים קאבלואי, אתם נפסלים.
‫כשלקבוצה אחת יש את כל הדגלים, המשחק נגמר. ‫עכשיו, בואו נשחק קצת קאבלואי!
‫כחול עולה! ‫-מה?
‫שחקו אותה.
‫בסדר.
‫מספיק עם זה. זה קצת מוזר לכולם.
‫בסדר, חבר'ה, בואו נתחיל.
‫קחו את הדגל של הקבוצה שלכם ‫ותגנו עליו כאילו הוא לביבה!
‫בספירה לשלוש, אני רוצה שתסתערו.
‫שלוש, שתיים... רגע. לא, פישלתי. סליחה.
‫אחת, שתיים...
‫שלוש!
‫אימא היא האויב החזק ביותר שלנו.
‫בואו נתפוס אותה!
‫אל תדאגו בקשר לאדומים.
‫בעלי בהגנה.
‫אל תדאגו לגבי הירוקים. קייטי חכמה. ‫היא תרדוף אחרי אבא שלה. רוצי!
‫בסדר חבר'ה. ההגנה היא המפתח. בסדר?
‫חכו כאן. תנו להם לחסל זה את זה, ‫בסדר? אני יודע מה אני עושה.
‫קדימה! את הצוות האדום. ‫קודם את הצוות של אבא שלי!
‫זה הולך להיות קל.
‫את עם השיער, החוצה!
‫אתה עם רצועת המצח, אתה בחוץ!
‫השני עם רצועת המצח.
‫שנעשה סלפי? ‫-בשמחה.
‫מדליק. ‫-תתייג אותי באינסטה, טוב?
‫אחת, שתיים, שלוש. אי הפיתוי והבגידה! ‫-כן!
‫צוות אדום, מה אתם עושים? זה מרחץ דמים!
‫חצי מהצוות שלך נפסל!
‫רגע, שינוי אסטרטגיה. תברחו! בילי! צא מכאן!
‫אני אוהב ריח של מיץ על הבוקר.
‫רגע, יש לנו יותר מדי נפגעים!
‫את בחוץ!
‫יותר מדי נפגעים. אחורה! לסגת!
‫לסגת, צוות!
‫אסטרטגיה חדשה.
‫גברתי. היי, שמי אריק.
‫אני כאן כדי לעשות שרירים, לא חברים. ‫-אני חטוב יותר. תראי את זה.
‫יש לי גוף שקל להזדהות איתו. ‫נהדר לטלוויזיה.
‫לטלוויזיה. אי הפיתוי והבגידה. ‫תלבשו את הבגדים שלכם.
‫מחסלים אותנו. אני צריכה את התיק הזה.
‫תטעינו אותי בתחמושת!
‫תביאו לה תחמושת! ‫-תביאו!
‫כחולים, מי ניגב לכם ‫את הישבן כשהייתם תינוקות?
‫אימא שלי! ‫-האימהות שלנו!
‫מי קשר לכם את השרוכים כשהייתם ילדים? ‫-האימהות שלנו!
‫תילחמו למען האימהות שלכם!
‫קדימה, כחולים! ‫-קדימה, כחולים!
‫נאנדו, תיזהר!
‫כל הכבוד, המפקדת אלי.
‫יש!
‫אתה בחוץ!
‫רוצו!
‫את רואה אותם?
‫תשמידו את הילדים היפים שלי!
‫אתם הולכים להפסיד!
‫זה לא טוב.
‫רציתם להפוך אותי ללוחמת?
‫אני לוחמת!
‫תקשיב, אני חושבת שעלינו ‫לשתף פעולה כדי לפסול אותה.
‫עשינו עסק.
‫זה הוגן?
‫הכול הוגן באהבה וקאבלואי.
‫לך על זה.
‫- עשן -
‫זה היה מושלם. זה לגמרי מבלבל אותה.
‫כן. ‫-אתה משחק מלוכלך, נאנדו?
‫אני לא רואה אותה. איפה היא?
‫ראית לאן היא הלכה?
‫לא ראיתי. קדימה.
‫אימא!
‫כן!
‫וואו! חטפת קאבלואי.
‫נפסלת!
‫גברת טורז השיגה את הדגל האדום!
‫אם היא תשיג את הדגל הירוק, היא תנצח!
‫איך הרשית לזה לקרות? ‫-מה?
‫היי, בריאן, אפשר להשתמש בטלפון שלך לרגע?
‫אני צריך לסדר משהו בעבודה.
‫תוכל להגיד עליי מילה טובה לאשתך?
‫בטח.
‫רגע, חכו.
‫אימא, קדימה. זה נגמר. ‫לא נשארו לך אפילו בלונים.
‫אז למה יש לך פחד בעיניים, בתי?
‫לא, את יותר מפחדת.
‫את.
‫לא, את!
‫את! ‫-את!
‫רגע!
‫זאת אימא שלי!
‫עשינו זאת!
‫כחול לתמיד!
‫כן!
‫שלחנו את מצלמות-הננו? ‫אבל אין לנו עדיין אישור.
‫תגידי לאלן שיחזיר בחזרה את הסחורה.
‫אבא? ‫-מותק.
‫דיברת בטלפון? ‫-לא. טלפון? לא.
‫הסתובבתי בחוץ, הסתכלתי על הטבע. ‫אני אוהב את הטבע.
‫טוב, נראה שדיברת.
‫לא, לא דיברתי.
‫לא. ‫-אבא, אתה שומע את זה?
‫מה? ‫-זה בטח מגיע מהשיח הזה.
‫היא נפלה מהקן שלה.
‫כן.
‫עלינו להחזיר אותה.
‫מה? ‫-חשבתי שאתה אוהב את הטבע.
‫כן, מותק, אבל זה עץ מאוד גבוה.
‫אבא, אם תעזור לציפור, אני לא אספר ‫לאף אחד שראיתי אותך מדבר בטלפון.
‫רגע!
‫קדימה, אבא! מהר!
‫הם שוב משפחה, מותק.
‫כן אבא!
‫זה היה רעיון טוב, מותק. תודה.
‫מה זה?
‫היא חושבת שאתה גונב ‫את התינוקות שלה! רק ניסינו לעזור!
‫אליסון, מותק!
‫אליסון!
‫רד למטה, אבא!
‫אני יורד, מותק!
‫אתה בסדר, אבא?
‫כן, מותק.
‫אני בסדר.
‫אלוהים אדירים! תפסיקו!
‫תקראי לאימא שלך!
‫וואו, זה היה מדהים.
‫רואה? אני לא תמיד הורסת כיף.
‫טוב, היום את לא.
‫אימא, אין סיכוי שתחזיקי מעמד כל היום.
‫אני עדיין אומרת כן, נכון? ‫-תתקשרו למוקד החירום!
‫אליסון! ‫-זה אבא?
‫כן, זה הוא.
‫אחיך לוקח אותך להשיג ‫קרח יבש אחרי ביה"ס, נכון?
‫אנחנו בסדר. דרך אגב, ‫הרבה מאוד אנשים מגיעים הערב.
‫זה יהיה מדהים.
‫נפלא.
‫אתה בטוח שאתה צריך כל כך הרבה סודה לשתייה? ‫-כן, זה זרז טוב יותר.
‫סמוך עליי. אני מומחה לזרזים.
‫אליסון! תתקשרי למוקד החירום! ‫-אצטרך לחזור אליך עוד מעט.
‫תתקשרו למוקד החירום!
‫אנחנו צריכים רופא, מיד!
‫הייתה התקפת ציפורים מחרידה.
‫מה? יש לי כלבת?
‫לא, בית החולים הזה דפוק, אז הגזמתי ‫כדי לזרז אותם, לא התכוונתי למשחק מילים.
‫היא צוחקת. את צוחקת, נכון?
‫בטח.
‫הנה חדר ההמתנה.
‫קייטי, את האחראית. בסדר.
‫כולם להישאר איתה, כדי שאמצא אתכם אח"כ.
‫מהר! ‫-תישאר. זה בסדר.
‫בסדר, מר טורז, אתה יכול להירגע.
‫השריטות שטחיות. אתה תהיה בסדר גמור.
‫יופי. אז אין זעזוע מוח, אין כלבת, ‫אין חבלות? הוא מוכן ללכת?
‫הוא בסדר גמור.
‫אשלח אחות שתשחרר אותך. ‫-תודה.
‫אתה בסדר. זה נהדר. ‫-כן.
‫אני אביא את הילדים, אין צורך שתמהר.
‫מותק אני שונא להיות ‫זה שמבאס, אבל הגוף שלי גמור.
‫נוכל לסיים את זה ביום אחר, בבקשה?
‫באמת?
‫כן.
‫כן, אני מניחה שאם אתה ‫לא מרגיש טוב, כמובן שנלך הביתה.
‫תודה. ‫-אלוהים.
‫אולי אקפוץ למשרד ואז אלך הביתה ואנוח.
‫סליחה, מה אמרת?
‫אולי אקפוץ למשרד.
‫אז אתה לא מרגיש טוב מספיק ‫כדי לסיים את היום הזה בשביל המשפחה שלנו,
‫אבל אתה מרגיש טוב מספיק כדי לקפוץ למשרד.
‫זה רק משבר קטן שקרה הבוקר.
‫קרלוס, אתה רוצה לבטל ‫את היום הזה, זאת הבחירה שלך,
‫אבל אתה אומר את זה לילדים. ‫תורך להיות האיש הרע.
‫גברת טי. היי, תשמעי.
‫אמרתי לקרן שאתן לה את יום ה"כן", ‫והיא אפילו לא רוצה אותו.
‫יש לנו אמבולנס עם סירנה.
‫תחשבי על האפשרויות.
‫תתבגרי, ג'ין. ברצינות.
‫אולי תשתחררי קצת, קרן?
‫תירגעי.
‫את בסדר?
‫כן, בדיוק רבתי עם בעלי!
‫ואת רוצה שארביץ לו? ‫-לא, שום דבר כזה.
‫למשוך לו את התחתונים מאחור? ‫-לא!
‫לא, פשוט היום היה היום הראשון מזה כשנה,
‫שהרגשתי שאנחנו בעסק הזה יחד.
‫כן. ‫-ואז הוא פשוט היה חייב להפוך לרכרוכי.
‫נשמע כמו קרן.
‫היא כועסת כי לקחתי את ‫כל החסכונות שלנו וקניתי צי אמבולנסים,
‫ואני בקושי יודעת לנהוג בזה.
‫אבל אי אפשר להכריח אנשים להשתנות. ‫את צריכה לעשות מה שמתאים לך,
‫והוא יכול להצטרף למסיבה ‫או שזה ההפסד שלו. את יודעת?
‫זה כל כך נכון.
‫היי, חבר'ה.
‫מותק, אפשר לדבר איתך לרגע?
‫כן.
‫תראי, אני מרגיש ממש רע.
‫אני לא רוצה להיות זה שמקלקל.
‫אל תרגיש רע.
‫אתה לא זה שמקלקל. תעשה מה שמתאים לך. ‫אתה יכול להצטרף למסיבה הזאת או לא.
‫בסדר?
‫חבר'ה, בואו נראה מה יש לכם. ‫בקשה מספר ארבע. תנו לי לראות.
‫בסדר, מספר ארבע. ‫פארק השעשועים "פוטס אן סטאף".
‫זה יהיה מאוד מגניב. יהיה לנו כיף.
‫אבל זה לא משתווה
‫למג'יק מאונטן!
‫מה?
‫אבל רגע, מה לגבי כלל המרחק?
‫החלטתי לחרוג מהכללים.
‫ולאבא שלכם יש משהו שהוא רוצה לומר.
‫קדימה, אבא.
‫ובכן, חבר'ה, אני מרגיש...
‫אני מרגיש קצת...
‫אני מרגיש קצת חולה.
‫אתה חולה?
‫אתה הולך הביתה?
‫אני חושבת שאולי יש לי קדחת מג'יק מאונטן!
‫רגע, אבל איך נגיע לשם? ‫-כן.
‫כי רכב השטח נמצא בשדה הקאבלואי, ‫ועם התנועה בכבישים, זה ייקח נצח.
‫ברור. זה יום ה"כן"!
‫אנחנו מוכנים לטירוף של רכבות הרים?
‫כן! ‫-כן!
‫רק שיהיה ברור, אם אקבל מקרה חירום.
‫אצטרך להשאיר אתכם בצד הכביש.
‫מה אם אנחנו מקרה החירום? ‫-אלוהים.
‫מצחיק.
‫אלוהים. תחזיקו חזק.
‫בסדר, אתם יכולים לצחוק עליי ‫אם אתם רוצים, אבל הבאתי בגדים נקיים.
‫אלוהים! ‫-לכל מקרה!
‫תודה רבה, אימא. ‫-זאת אימא נהדרת.
‫אני יודעת שאת שונאת ‫כשאני מלבישה אותך. אבל ניסיתי.
‫עדיף מלהריח ממיץ. אז...
‫זה מג'יק מאונטן, מותק!
‫תסתכלי על הדרך, בבקשה.
‫הבנתי. סליחה.
‫שימו לב, מבקרי הפארק,
‫משפחת טורז הגיעה ליום ה"כן" הזה,
‫ואני רוצה שאתם תגידו כן, ‫ושאתם תגידו כן. זה נכון.
‫כל העניין הוא לומר כן, ‫אז תתכוננו לקצת כיף!
‫טוב, חבר'ה. מישהו יכול להביא לי חטיף?
‫אתם חייבים להגיד כן.
‫לא!
‫למה אמרתי לזה כן, קייטי?
‫בסדר גמור.
‫- צמר גפן מתוק -
‫נהדר. בבקשה, מותק. ‫-תודה.
‫נחמד לצאת מהבית עם כולם.
‫ואנחנו צריכים לעשות ‫את זה יותר כי את מתבגרת.
‫אנחנו צריכים לנצל את זה.
‫טוב, אני אקנה צמר גפן מתוק. רוצה קצת?
‫לא, תודה, מתוקה.
‫היי, קייטי. ה...
‫- אלה הבחורים שבת הדודה שלי ‫תכיר לנו הערב -
‫- הגבוה חושב שאת חמודה -
‫נהדר.
‫אני צריכה שתשלחי הודעה לליילה ותגידי לה
‫שבת הדודה שלה לא לוקחת ‫אותך לפליק פסט, אלא אימא שלך.
‫מה?
‫טוב, תישאר כאן עם אחותך. בסדר? ‫-בסדר.
‫היא מנסה להכיר לכן כמה בחורים מבוגרים.
‫למה הסתכלת בטלפון שלי? ‫-שכחת אותו שם.
‫ברור שאת מגזימה, כי אני ‫לא יכולה לשלוט במה שליילה שולחת.
‫היא הגיבה להודעה ששלחת. ‫"בחורים בבית הספר שלי כל כך משעממים."
‫אז חיטטת.
‫ברגע שראיתי את התמונה, ‫כן, פתחתי את הטלפון שלך.
‫אבא, אתה יכול בבקשה לגבות אותי?
‫אני יודעת שאת רוצה עצמאות. ‫אני מבינה שאני המבאסת,
‫אבל תני לי להיות ברורה, קייטי.
‫אם לא אקח אותך להופעה הערב, את לא הולכת.
‫סיימתי עם יום ה"כן". סיימתי. ‫-טוב, את מרותקת.
‫אני לא מאמינה ששכנעת אותי לחשוב ‫שבאמת השתנית. את באמת לא סומכת עליי.
‫זה לא קשור לאמון. זה קשור בלהיות הורה שלך. ‫-בחייך, תעשי לי טובה.
‫מה שקורה הוא שאני לא צריכה ‫אותך יותר ואת לא יכולה להתמודד עם זה.
‫קטרינה, די.
‫זה מספיק.
‫קחי את אחיך ואחותך לקרוסלה.
‫לכי עכשיו.
‫חבר'ה, בואו.
‫לאן אנחנו הולכים?
‫לקרוסלה.
‫זה היום הכי טוב אי פעם!
‫יש! ‫-יש!
‫אתם לא מבינים?
‫אימא ואבא פשוט משתמשים ‫ביום הזה כדי להשתלט עלינו.
‫הם חושבים שאם הם יתנו לנו את יום ה"כן", ‫נעשה מה שהם רוצים עד סוף חיינו.
‫אין מצב.
‫כן. אין מצב.
‫זה הכל בלוף אחד גדול.
‫אז אם היום הזה הוא בלוף גדול, ‫אני מקווה שיבלפו אותי כל החיים.
‫כן. גם אני.
‫חוק ברזל. לא הייתי צריכה להסתכל ‫בטלפון שלה. אין פלא שהיא כעסה.
‫אבל זה היה שם, והייתה שם תמונה של בחור.
‫אני שונאת כשהיא שונאת אותי.
‫היא לא שונאת אותך. ‫היא פשוט מחפשת את האינדיבידואליות שלה.
‫מחפשת אינדיבידואליות. זה מעצבן.
‫אני מקווה שהיא מבינה ‫שהכול מגיע ממקום של אהבה.
‫אני יודע. ‫-אתה לא?
‫היא פשוט הילדה הקטנה שלנו.
‫היא לא כל כך קטנה.
‫תראה את בובת הגורילה הזאת. היא נראית ‫בדיוק כמו זאת שקייטי נהגה להסתובב איתה.
‫היא קראה לה "מר גולילה".
‫כן, אני זוכר שהיא נהייתה מאוד מטונפת.
‫כן, היה לה מושב משלה במכונית.
‫לקחנו אותה לכל מקום,
‫והיא הייתה כל כך חמודה ‫עם הצמות והסרבל והלב על הכיס.
‫כן.
‫אז, כשהיא אהבה אותי ‫והייתה החברה הקטנה שלי.
‫אני יודע.
‫מה אתם אומרים? רוצים לשחק? ‫-לא, זה בסדר. תודה.
‫קרלוס, אני רוצה לשחק. ‫אני אזכה בגורילה הזאת בשביל קייטי.
‫ואז היא לא תהיה רעה אליי. ‫-את בטוחה?
‫היי. ‫-היי.
‫אני רוצה לזכות בזה, בבקשה.
‫תצטרכי לנצח את הגברת הנחמדה הזאת. ‫-בסדר. היי. מה שלומך?
‫אני צריכה לזכות בגורילה הוורודה ‫בשביל הבת שלי, קייטי. אנחנו רבנו.
‫ומה אם אני רוצה לזכות בגורילה הזאת?
‫כבר יש לי את הכחולה והחומה. ‫עכשיו אני צריכה ורודה.
‫רק תהיי עדינה איתי, טוב? כבוד בין בנות.
‫מותק, קייטי כבר לא בת חמש, בסדר? ‫-אני יודעת שהיא לא.
‫אבל כשהיא תראה את הגורילה, היא תדע ‫שאני אימא שלה ותזכור כל מה שעשיתי למענה.
‫בסדר, מוכנות?
‫מותק, אני חושב שכדאי שנלך. ‫-אל תסיח את דעתי. אני במשימה.
‫מוכנות?
‫תזרקו!
‫את הולכת להפסיד, גברת.
‫זה כל כך צמוד!
‫זה כי הייתי צריכה לנסוע שלוש שעות ‫למחנה שלה להביא לה את פלטת השיניים.
‫זה כי בורח לי פיפי בכל פעם שאני מתעטשת.
‫אולי תשתקי?
‫בסדר, בואו נתנהג בספורטיביות.
‫זה כי גרמת לי לאמן אותך ‫שלוש פעמים לישון לילה שלם.
‫תסתמי!
‫זה בשביל הבת שלי, קייטי! ‫-שקט!
‫ניצחתי! אל תתעסקו עם אימא.
‫לא.
‫אני ניצחתי.
‫על מה את מדברת? ניצחתי. ‫מעולם לא ניצחתי בשום דבר. ניצחתי!
‫לא, אני ניצחתי, בהפרש קטן.
‫בחייך, כולנו ראינו את זה. היא ניצחה. ‫-זאת הייתי אני. אני ניצחתי.
‫גברת צ'יטה? ‫-מה?
‫תוכלי להגיד לה שברור שניצחתי? ‫הייתי כמו צלפית.
‫באמת? אני צלפית, בסדר?
‫לא, את לא. אני זכיתי בגורילה! ‫-מותק!
‫אני לא מתערבת בזה. ‫-אליסון, זה לא שווה את זה!
‫זאת הגורילה שלי!
‫חתיכת עקרת בית רמאית מהפרברים!
‫היי, לא, אל תעשי את זה! ‫יש לי כרטיסים. תשחקי שוב, בסדר?
‫אני לא צריכה לזכות בזה שוב. ‫אתה עורך דין. אתה מבין בצדק!
‫זאת אשתי!
‫תתכופפי!
‫אבטחה!
‫את...
‫לא! גברת, בבקשה, לא!
‫תירגעי!
‫למה זה כל הזמן קורה לי? מותק.
‫בשביל התינוקת שלי, תני לי את ה"גולילה". ‫-אם את כזאת אימא נהדרת, אז איפה ילדייך?
‫לא!
‫אל תדברי איתי על הילדים שלי!
‫בואי נלך, גברת.
‫קרלוס, תפוס את ה"גולילה" הזאת עבורי! ‫-תשחררי!
‫זה כל מה שיש לך?
‫זה בשביל התינוקת שלי! ‫-תעזבי!
‫-איפה האישה הזאת? איפה ה... ‫-לא, מותק, תפסיקי! לא, את...
‫- שריף, סנטה קלריטה -
‫מי משגיח על הילדים שלנו? ‫-אני אוהב את החוק. בגלל זה אני עורך דין.
‫פרופיל. ‫-אלי בדרך כלל אוכלת חטיף עכשיו.
‫אגודל. ‫-אבל יש חוקים ויש חוקים.
‫גברתי? ‫-יש שייקים אורגניים בתיק שלי.
‫אל תזוזי, בבקשה.
‫אפשר להצטלם שוב? ‫-להרים סנטר.
‫קדימה, אנטוניו.
‫אז שמתי את התמונה של האיש הרע כאן ‫כדי שאמצא אותך. לא משנה איך תיראה.
‫תוכל לעשות אותו קירח? ‫-אני לא יודע. אני יכול...
‫לעשות אותו קירח?
‫הוא דומה לך.
‫רגע, מה?
‫אני רוצה זקן.
‫גם אני, אתה יודע?
‫אתה מתכוון... כן. סליחה. הייתי צריך לדעת.
‫בואו נראה.
‫זקנקן יפה, אחי. תן כיף. בסדר? ‫-תודה.
‫יש לך מוהוקים?
‫יש לי מוהוקים. ‫-תן לו מוהוק!
‫בסדר, רגע.
‫תוכל להפוך אותו לפיראט?
‫זה יותר מדי מורכב.
‫יידרש שוטר ממש אדיר כדי...
‫קפטן קקי בתחתונים נמצא כאן!
‫עיר הפירטים.
‫זאת הייתה הגורילה שלך, מותק.
‫תודה. זאת הייתה הגורילה שלי. ‫-כן.
‫אני מקווה שאת מאושרת, רמאית.
‫את יודעת מה, מותק? ‫אני לא חושב שאת כועסת על הגורילה.
‫באמת?
‫לראות אותך עם קייטי...
‫את מדהימה.
‫זה להיות הורה.
‫וכל מה שעשיתי זה להכריח אותך ‫לעשות את הדברים הקשים, נכון?
‫את לא צריכה עזרה מיום ה"כן".
‫מה שאת צריכה הוא שותף.
‫זה מה שאני אהיה מעתה ואילך,
‫השותף שלך.
‫אני אוהבת אותך, יקירי.
‫גם אני אותך, מאוד.
‫בואו, היי! חדשות טובות. ‫אנחנו נפסיק להפריע לך.
‫תאתא ובאבא שלנו באו לקחת אותנו הביתה. ‫-אלה כינויים חמודים.
‫וממש מהר, רציתי לומר כמה אני מצטערת
‫שנאלצת לפגוש את ההורים שלנו ככה. ‫הם באמת אנשים טובים, רק שיקול דעת גרוע.
‫זאת לא אשמתכם. שמעתם אותי?
‫עכשיו, איפה תאתא ובאבא?
‫מה?
‫אז איפה תאתא ובאבא?
‫הם מחכים ברכב. ‫-כן, הם מחכים ברכב.
‫הסיאטיקה של באבא.
‫התקף ממש קשה.
‫אלוהים אדירים. אלוהים. ‫זה נשמע נורא. אני כל כך מצטער.
‫הוא כל כך אמיץ. אל תגרמו לו לחכות. ‫-אנחנו הולכים. תודה.
‫אני ארשום שיצאתם. בהצלחה.
‫נעים להכיר אותך. ‫-ביי.
‫אהיה בודד בלעדיכם, אבל אל תדאגו.
‫יש לי חברים אחרים.
‫היי, ג'ולי.
‫היי.
‫אחותי, אני לא מאמינה שההורים שלך בכלא.
‫זה מטורף, נכון?
‫אנחנו באמת עוזבים את אימא ואבא?
‫זאת לא אשמתנו שהם בבית הסוהר ביום ה"כן".
‫אבל אנחנו לא אמורים לקבל טרמפ מזרים.
‫טוב, אתם מכירים את ליילה,
‫וג'ולי, היא בת הדודה של ליילה.
‫כלומר, תראי, הן אפילו שמו מושב בטיחות. ‫חבר'ה, תחשבו על הצד החיובי.
‫עכשיו האירוע המרכזי הגדול שלכם ‫יכול להיות עוד יותר גדול.
‫אדיר! ‫-מה זה?
‫מה הקטע עם כל הצינורות והדליים?
‫זאת רק מסיבת חנונים. היי חבר'ה. ‫-נאנדו!
‫אני חושבת שזה משהו שהיינו צריכים לדבר...
‫היי, חכו! בואו נתחיל במסיבה!
‫- פונץ' טרופי -
‫- סודה לאפייה -
‫את נראית יפה!
‫תודה, אלי.
‫אני לא יכולה ללכת. ‫-מה?
‫אני לא יכולה ללכת.
‫מצטערת. אני לא יכולה לעזוב אותם. ‫מה אם משהו יקרה?
‫אני הבכורה. זאת האחריות שלי.
‫אבל ממזמן רצית ללכת להופעה הזאת.
‫ואנחנו נהיה בסדר. ‫לא נקבל החלטות גרועות. מבטיח!
‫אתה מבטיח לשלוח לי טקסט אם משהו יקרה? ‫-בהחלט.
‫קדימה, קייטי. החבר'ה כבר שם.
‫בסדר. בבקשה, תשמרו על עצמכם.
‫הילדים בסדר?
‫כן, ויש לי חדשות מדהימות.
‫הפארק לא מגיש תלונה.
‫תודה לאל. ‫-כן!
‫הם בדקו את צילומי האבטחה, ‫ומסתבר שאכן זכית בגורילה.
‫ידעתי את זה. ‫ידעתי שזכיתי בגורילה הזאת. ידעתי שאני...
‫בסדר.
‫גם היא משוחררת?
‫עוד מעט.
‫אלוהים. הנה, תיקחי את זה את.
‫את תיקחי את ה"גולילה". זכית בה בהגינות.
‫תודה. ‫-קדימה.
‫קדימה.
‫קייטי? ‫-נאנדו?
‫אלי? איפה הילדים שלנו?
‫סליחה, שכחתי לספר לך. ‫תאתא ובאבא אספו אותם.
‫תאתא ובאבא גרים בפיטסבורג.
‫אבל הם כאן בחופשה?
‫לא, הם לא. ‫-נתת לילדים שלנו לעזוב לבדם?
‫כשאת אומרת זאת בקול רם, ‫אני מבין שזאת הייתה טעות.
‫הו, לא.
‫אתה מאמין?
‫אנחנו מצליחים לעשות זאת. ‫כדאי שאבדוק מה עם ההפתעה הגדולה.
‫כן. בסדר. נתראה שם.
‫מי מוכן לעשות ניסים מדעיים?
‫שם? ‫-היילי פטרסון.
‫אני גרה בצד השני של הרחוב.
‫- מסיבה: אלי, נאנדו, ג'רמי, קייטי? -
‫מצטערת, את לא ברשימה.
‫סתם צוחקת. אני אפילו ‫לא יודעת לקרוא. תכנסי פנימה.
‫כן. ‫-אתם מוכנים?
‫קדימה, נאנדו!
‫גם נאנדו לא עונה.
‫אנחנו יודעים שקייטי בפליק פסט, ‫אז נאנדו ואלי בטח באירוע המרכזי?
‫מה שזה לא יהיה.
‫הילדים שלכם השאירו את זה כאן. ‫אתם מתכוונים לאירוע המרכזי הזה?
‫מסיבת חנונים. איפה תערוך מסיבת חנונים?
‫הוא בן 11. הוא עורך אותה בבית.
‫עלינו להתפצל ולכבוש.
‫אני אלך לבית ואפסיק את המסיבה.
‫אתה מבין שתצטרך להיות ‫הבחור הרע לקבוצה של ילדים.
‫אני יודע. אני אטפל בזה.
‫תודה על הכרטיס הנוסף.
‫כן, כמובן.
‫טוב, אימא שלי כבר לא יכולה ‫להשתמש בו כי היא בכלא, אז...
‫זה כל כך מטריף.
‫היי, ‫-מה קורה?
‫מה קורה? ‫-מה המצב?
‫היי.
‫קייטי. ‫-ליילה.
‫צ'ייס.
‫רוב. חולצה הורסת.
‫תודה.
‫איך הולך, אחי? ‫-כמעט סיימתי.
‫ברגע שתאסוף את כולם בחצר האחורית, ‫תשלח לי הודעה, ונוסיף את הזרז.
‫אל תשכח את הצינורות. ‫-אני אטפל בזה.
‫זה יהיה אדיר.
‫אני יודע!
‫מותק, תגידי לאימא של נאנדו ‫שלעולם אני לא אעשה יום "כן".
‫בסדר, אימא.
‫תקשיבי, אני אוהב להפעיל ‫את הסירנה שלי ופשוט לטוס בעיר.
‫אנחנו נוסעים מאוד מהר. ‫אבל אני חושב שאולי את קצת מגזימה.
‫זאת נערה שכועסת על אימא שלה,
‫והיא עומדת להיפגש עם ג'יפות של בחורים
‫שבטח יש להם שפם והם צריכים להתגלח.
‫אני לא יודעת אם אתה יודע משהו על בני נוער, ‫אבל זה מתכון להכניס את עצמך למצב נוראי.
‫לא הכרתי את המונח "ג'יפות", ‫אבל זה נשמע רע.
‫יודע מה? זכיתי בהתערבות הזאת. ‫-כן.
‫זכיתי בכרטיס בהגינות, והיא גנבה אותו ממני.
‫לא אמרתי לא ביום ה"כן". זאת הייתה העסקה.
‫זאת הנסיעה הראשונה שלי ברכב הזה.
‫אתה רוצה שאנהג?
‫לא, אני בסדר. אני אדם בוגר.
‫טוב.
‫אתה רוצה להילחם? קדימה! ‫-חבר'ה!
‫חבר'ה, זה לא מגניב.
‫אני אכסח אותך.
‫בחייכם. תפסיקו!
‫שברתם את המנורה.
‫תפסיקו!
‫לא! מה אתם עושים?
‫בחייך, טיילר!
‫אלי, אל תפתחי את זה.
‫אני אוהבת מדע!
‫אף פעם לא שתיתי משקה קל. ‫ההורים שלי לא מרשים לי.
‫אלי!
‫זה אדיר!
‫תפסיקי! עלינו להשתלט על המסיבה הזאת.
‫איך זה יכול להיות כיף? ‫חשבתי שזה האירוע המרכזי.
‫כן, נכון, אבל תראי את זה.
‫כולם, בואו לחצר האחורית.
‫האירוע המרכזי הוא בחצר האחורית.
‫איך נמצא אותה? כולם לבושים כמו חיות.
‫תגיע לבמה. ‫-בסדר.
‫זוז! לכי! ‫-אני מחפשת את הבת שלי.
‫זה גרוע משחשבתי. ‫-הקרסוליים שלי חלשים.
‫היי. ‫-איפה היית?
‫ג'ולי סידרה לנו אוהל. כולנו נבלה שם.
‫למה אנחנו הולכים לאוהל?
‫בחייך, קייטי. אל תבאסי.
‫רק פגשנו את הבחורים האלה. ‫הם עלולים להיות מפוקפקים.
‫ליילה, אני לא יכולה.
‫זה לא מרגיש נכון.
‫אני מניחה שנתראה מאוחר יותר?
‫סליחה, בבקשה. ‫-קייטי?
‫קייטי? ‫-היי!
‫בסדר. מצטער. היא פשוט לחוצה. ‫-סליחה.
‫אני רואה מאבטח.
‫נהדר. ‫-תראה לו את התג שלך.
‫סליחה, אדוני? ‫-אדוני?
‫הבת שלי כאן ללא רשותי. ‫אני חייבת למצוא אותה.
‫אין בעיה.
‫אשים את התמונה שלה על המסך הענק.
‫תודה רבה. תודה.
‫הוא היה סרקסטי. חכמולוג.
‫קייטי טורז? ‫-תודה! לילה טוב!
‫אני צריכה לעלות על הבמה הזאת.
‫לא, לשם הולכים המוזיקאים.
‫לא, היא כל כך תכעס עליי, ‫שהיא תצטרך להגיע לבמה,
‫ואז נמצא אותה, ‫ושום דבר אחר לא יכול להשתבש.
‫אבל מה אם היא תשנא אותך לנצח?
‫בסדר. ‫-בסדר.
‫מה זאת האבקה הלבנה המופלאה הזאת?
‫סוכר.
‫וואו.
‫האירוע המרכזי נמצא שם בחוץ.
‫יש לי הפתעה גדולה.
‫כולם לחצר האחורית!
‫זה אלבום החתונה של ההורים שלי. ‫-למי אכפת? ההורים שלך בכלא.
‫אמרתי לא!
‫חשבתי שזה יום ה"כן". ‫-תפסיק!
‫אוי, לא. מה עשיתי?
‫הגיע הזמן להפתעה!
‫לא! אלי! תחזרי!
‫אין הפתעה!
‫אני אעשה את זה.
‫אלי, לא.
‫אבל זה יום ה"כן".
‫אלי.
‫תני לי את הזרז.
‫אני רוצה לראות קצף.
‫את תראי, אני מבטיח.
‫אבל אנחנו צריכים לחבר את הצינורות ‫כדי שזה יתפזר לחצר האחורית.
‫בסדר.
‫אבל מהר.
‫לא!
‫אלוהים.
‫מצטער שלא הידקתי את המכסים, ‫אבל לפחות זה עובד.
‫כן, בבית.
‫וואו.
‫ההורים שלי יהרגו אותי.
‫חבר'ה, נאנדו הפעיל פצצת קצף למעלה!
‫וואו, זה יורד במדרגות.
‫זה כל כך הרבה קצף. ‫-קדימה, חבר'ה.
‫זה יאכל אותנו!
‫אל תדאגו! זה מורכב ממוצרים ‫פשוטים שתמצאו במטבח שלכם.
‫לא!
‫זהירות, פיצוץ!
‫קדימה, נאנדו!
‫תפסיקו! לא!
‫אלוהים!
‫זה לא מגניב, חבר'ה! בחייכם!
‫כן!
‫לא! תפסיקו לזרוק קצף!
‫בבקשה, תפסיקו!
‫טאשה!
‫מה את עושה בקליבלנד?
‫אני לא טאשה, ואנחנו לא בקליבלנד. ‫מצטערת. אני חייבת ללכת.
‫- הכול בסדר? -
‫לא!
‫למישהו יש מטען? יש לכם מטען?
‫מעולם לא הייתי מאחורי הקלעים. ‫-אנו קרובים. תתרכז בלהגיע לבמה.
‫אנו רק צריכים לעבור את הבחור הזה. ‫-אני אטפל בזה.
‫אחי לחוק. אני מעריך...
‫שנעבור אותו בריצה? ‫-לא, בהחלט לא.
‫לא אכפת לי. תגיד לו.
‫אמרתי, "אנחנו עולות בעוד חמש דקות."
‫וזאת H.E.R. אלוהים, זאת H.E.R.
‫למה את מתכוונת? ‫-תראה, זאת H.E.R.
‫ה-H.E.R. הו, אלוהים.
‫לא אכפת לנו. ‫אנחנו ליד ידוענים כל היום, אז...
‫בילי, קרעתי את החולצה. ‫אני צריכה תופרת, בדחיפות.
‫כן. היי, יש לנו תופרת מאחורי הקלעים?
‫בטח.
‫תוכלי לפחות להשיג לי ערכת תפירה.
‫לי יש ערכת תפירה.
‫יש לה... אנחנו נכנסים.
‫יש לי ערכת תפירה. כל הצבעים. ‫-יש לה את זה.
‫אוכל לתפור את זה אם תרצי. ‫-זה בסדר מבחינתך?
‫כן! ‫-נפלא.
‫תודה רבה. תודה. ‫-תפסתי.
‫אני אוהבת להיות מוכנה, יש לי שלושה ילדים. ‫אי אפשר לדעת מתי יקרה משהו.
‫תקשיבי, אני חייבת לומר לך, ‫הבת שלי ואני מעריצות ענקיות
‫ומוקירות תודה על האומנות שלך.
‫אנחנו יודעות עלייך הכול.
‫וואו. ‫-כמו מטרידנית.
‫תודה. תודה רבה, ותודה שעזרת לי.
‫אין לך מושג עד כמה את מצילת חיים עכשיו.
‫את צריכה להיות בסדר. רק רגע. סליחה.
‫בבקשה.
‫אני מצטערת להפריע לך, ‫ואני מקווה שזה לא בלתי הולם, אבל...
‫אני צריכה שתעזרי לי.
‫זה לא נראה כל כך נורא.
‫תודה על הטרמפ, אדוני השוטר. ‫-בסדר.
‫נאנדו?
‫אלי! מה קורה?
‫נאנדו!
‫המסיבה הזאת נגמרה!
‫תפסיקו!
‫-אבא!
‫אמרתי להפסיק!
‫כן, אבא!
‫ילדים...
‫זה הבית שלי, ואני אומר לכם שהמסיבה נגמרה.
‫בסדר? לאן אתם חושבים שאתם הולכים?
‫אמרתי שהמסיבה נגמרה, ‫אבל הניקיון מתחיל עכשיו!
‫תתחילו לנקות. עכשיו! תאספו ‫את כל הקצף! קחו אותו לחצר האחורית.
‫קדימה, ילדים.
‫קדימה! אלי, רדי מהשולחן, בבקשה, אהובתי.
‫קדימה! תתחילו לנקות! כולם לעזור!
‫אני כל כך נלהב מהערב.
‫כן. זה הפליק פסט השמיני ברציפות שלי.
‫שנה אחת הרגשתי לא טוב מגבינת נאצ'ו, ‫אבל חוץ מזה, הייתי בכל אחד.
‫אלה הרבה אנשים.
‫נלחצתי בהופעת הקרטה שלי. ‫והיא הייתה מול רק שני אנשים.
‫יש לך מטען? הטלפון שלי מת. סליחה.
‫סליחה, יש לך מטען? הטלפון שלי מת. ‫אני רוצה לחזור הביתה.
‫רוצה לחזור הביתה? ‫-אני רוצה ללכת הביתה.
‫עכשיו את בבית.
‫למה שתעשי את זה? למה?
‫אנחנו עולים בעוד שתי דקות, ‫אז זאת ההזדמנות שלך.
‫את כל כך נחמדה.
‫עכשיו זאת ההזדמנות שלך.
‫בסדר. בבקשה אל תגרמי לי ‫להתחרט על זה. פשוט לכי.
‫סליחה.
‫אני כל כך מצטערת. היי, אני פשוט...
‫אני צריכה למצוא מישהי, ‫אבל אני לא רוצה להביך אותה.
‫אז אם את שומעת את הקול שלי ואת שייכת לי...
‫אני רק מחפשת את הטלפון שלי. סליחה, חבר'ה.
‫סליחה, אני מחפשת את הטלפון שלי. ‫-תיזהרי!
‫מה את עושה?
‫את מסוגלת.
‫היא לא מסוגלת לעשות זאת. ‫היא לא נושמת, והיא משותקת.
‫אני רוצה ללכת הביתה. ‫-ברצינות?
‫תנסי להירגע, בבקשה. ‫-כן, תתבגרי.
‫כי קייטי, אני אוהבת אותך
‫אימא!
‫קייטי!
‫תודה.
‫קייטי?
‫הו, מותק.
‫אני כל כך מצטערת.
‫צדקת לגבי המקום הזה.
‫ואת האימא הכי טובה.
‫אני מצטערת.
‫אני אוהבת אותך.
‫מותק.
‫אנחנו צריכים לעלות אחרי זה? ‫-אני מפחד.
‫חבר'ה, תירגעו.
‫תזרמו עם זה.
‫אני באמת מצטערת על מה שאמרתי.
‫אל תדאגי.
‫לאימהות כבר נאמרו דברים גרועים יותר.
‫קשה לתת לכם להתבגר.
‫זאת האמת.
‫זה פשוט קשה לאימהות.
‫זה יכול היה להיות הרבה יותר כיף ללכת איתך.
‫באמת? ‫-כן.
‫טוב, באתי בכל מקרה.
‫הדמעות שלי. הם יגרמו לנצנצים שלי ליפול.
‫ביליתי שעתיים לשים את כל המנצנצים האלה.
‫אתן תעזרו לי לסיים את השיר הזה או מה?
‫אני חושבת שהיא מדברת אלייך, אימא.
‫לא. ‫-‏H.E.R קוראת לך לבמה.
‫לא. ‫-את חייבת לעלות.
‫דיברתי אל שתיכן.
‫תעלו לכאן.
‫כולנו?
‫רק הן, בסדר.
‫רוצה לעשות את זה?
‫כן, בואי נעשה את זה.
‫תשירו!
‫קדימה, טאשה!
‫אני לבדי. בסדר, מגניב.
‫וולפי, אני אוהב אותך!
‫כן, חזרה אליך.
‫תיזהרו עם המבחנות האלה. ‫הן חוזרות לבית הספר.
‫חבר'ה, אמרתי לכם להוציא את כל הדברים האלה. ‫תוציאו אותם החוצה, עכשיו. את הכול.
‫ואתה פשוט תמשיך לקרצף.
‫בלי להתבטל, בסדר? אני רואה אותך.
‫וואו, אבא.
‫הפכת שם להיות אבא מפחיד.
‫כן?
‫טוב, כלומר, זה...
‫לפעמים אתה צריך להיות תקיף,
‫אפילו עם אלה שאתה אוהב. כמו איתך.
‫לא, זה היה די מגניב. ‫לא ידעתי שיש לך את זה.
‫בוא לכאן.
‫אבל אתה עדיין מרותק. אתה יודע זאת?
‫כן, סופר מרותק.
‫הבנת את הנקודה. היי, בלי להתבטל!
‫את הכול, את כל העמוד. קדימה.
‫היי,
‫היי, מותק.
‫היי! מותק. אני שמחה שאת בסדר.
‫גם אני רוצה להיות מדענית ולפוצץ דברים.
‫את רוצה לפוצץ דברים? ‫-כן.
‫טוב, נראה שהערב התאמנת בזה הרבה.
‫נאנדו, איך נתת לכל זה לקרות? ‫אמרת שתשלח לי הודעה אם משהו ישתבש.
‫איך יכולת לתת לזה לקרות?
‫את הבכורה, קייטי.
‫כל מה שהם עשו בזמן שהיית ‫בהופעה הזאת הוא גם באחריותך.
‫אני צריך לרתק אותך כפול מאשר מנאנדו.
‫אם זה גורם לך להרגיש טוב יותר, ‫הייתי מודאגת כל הזמן.
‫הבת היא כמו האם, מה?
‫עכשיו תעזרי לאחיך לנקות.
‫זה לא כל כך נורא להיות הבחור הרע. ‫-וואו.
‫זה מטורף שאני כבר מצפה ‫ליום ה"כן" הבא שלנו?
‫לא, היום עוד לא נגמר.
‫יש עוד דבר אחד שאני רוצה לעשות.
‫האשטאג, "מנצח".
‫אני לא מאמינה שגנבת את הגורילה הזאת.
‫היא לא גנבה אותה. היא זכתה בה בהגינות.
‫בהגינות. נכון.
‫תורי. ‫-תודה, אימא.
‫למה אני לא יכול להרים את הרגליים שלי? ‫-קרלוס, קדימה.
‫ממש על הפנים שלי.
‫נאנדו, למה אני מרגישה שתשבור לי את האף?
‫זה הדבר היחיד שלא שברתי היום.
‫אני אוהבת אותך, אימא. ‫-אני אוהבת אותך, מותק.
‫נאנדו, אתה בטוח שנפטרת מכל הזרז?
‫כן. הדחתי אותו בשירותים.
‫מה?
‫מה הצליל הזה?
‫אני מקווה שזה גשם.
‫אימא, תראי! עוד קצף!
‫אופס! ‫-הו, לא!
‫נאנדו!
‫- מבוסס על ספר מאת ‫אימי קראוס רוזנטל וטום ליכטנהלד -
‫שלוש, שתיים, אחת!
‫נאנדו, למה?
‫לא הגעתי בשביל זה.
‫הם לעולם לא יתפסו אותי.
‫אני כמו איילה!
‫יום ה"כן" לנצח!
‫תרגום כתוביות: רון סגל