סנכרון blkbrd
,פרס הבמאי הטוב ביותר" "פסטיבל קאן, 1987
כשהילד היה ילד" ,התהלך בזרועות תלויות
,רצה שהפלג יהיה נחל" שהנחל יהיה נהר
.וששלולית זו תהיה הים"
כשהילד היה ילד" ,לא ידע שהוא ילד
הכול היה מונפש בעיניו" .וכל הנפשות היו אחת
כשהילד היה ילד" ,לא הייתה לו דעה על דבר
הוא לא היה בעל הרגלים, ישב" ,לעתים קרובות ברגליים משוכלות
היה בעל ציצת שיער" ".ולא עיווה את פניו בזמן צילום
סרטו של וים ונדרס
ברונו גנץ
סולוייג דומרטין
אוטו סנדר
:שחקן אורח פיטר פאלק
"מלאכים בשמי ברלין"
!תראי
ההקלה להרים את הראש לעבר ,האור כאן בחוץ
,באוויר הפתוח
ההקלה של הצבעים חדורי השמש .בעיניהם של האנשים
,סוף כל סוף מטורפת .סוף כל סוף לא לבד
,סוף כל סוף מטורפת .סוף כל סוף נושעתי
,סוף כל סוף מטורפת .סוף כל סוף שלווה
,סוף כל סוף שוטה .סוף כל סוף אור פנימי
גבירותיי ורבותיי, האור המורה על הפסקת העישון
נדלק משום שאנו מתקרבים .לברלין-טגל
אנא חדלו לעשן .עד ההגעה למסוף הנוסעים
...ורצתי אליו, ורצתי .ואז חיבקתי אותו
זה בית קטן, ויש גם ...שתי קומות
...ומרפסת
.וגם נלך כל יום לשחות
ולאיש שגר שם ...קוראים פדרו
אני אפילו לא מבין .את הדמות הזו
מדהים כמה מעט אני יודע .על התפקיד
.אולי נגלה בזמן הצילומים
,טוב, נשיג תלבושת טובה .זה כבר חצי מהעבודה
,ברלין... אמיל ג'נינגס ...קנדי, פון שטאופנברג
אתה מוכן בבקשה לחגור ?את חגורת הבטיחות
!בחור לעניין !איזה ציור יפה ציירת-
!זה לא היה בברלין .מה זה חשוב, זה קרה
,לו סבתא הייתה כאן :היא הייתה אומרת
"!לטייל... לך לטייל" ,טוקיו, קיוטו, פריז, לונדון
...טריאסטה, ברלין
מביא לכם עדכונים במשך ...סוף השבוע, איי-אף-אם ברלין
ריאס ברלין, הקול החופשי ...של העולם החופשי
בנקודות הבקרה, תנועה ערנית ...של הנוסעים לחו"ל
עדיין אין שום דבר טוב .בטלוויזיה
יש לכם יותר מדי צבעים .מכדי להתמצא בזמן
אתם כושלים על גבי הצבעים שלכם .ולעולם לא מגיעים בזמן
זה עוד יותר קטן .ממה שחשבתי בהתחלה
?איך אכניס הכול ...מכונת כביסה, מקרר
.אצטרך לחשוב על משהו
...יש כאן עדיין את אותו הריח .רק מאובק יותר
.היא אספה את כל אלה
,תלושי הנחה, גלויות .כרטיסים לרכבת התחתית
,אף פעם לא זרקה כלום .היא לא יכלה
אימא! מעולם לא הייתה ...אימא שלי
אבא שלי, אבא שלי .היה האבא שלי
.היא מתה
...אין דמעות, אין כאב .אולי מאוחר יותר
!אלוהים! כמה שאני כבר זקן
...אחותי מגיעה
אני צריך להסתלק מכאן .מהר
!לא תתפוס אותי
.היא אף פעם לא אהבה אותך .וגם אתה רק מעמיד פנים
.תשמח שהם שכחו אותך !סוף כל סוף אתה חופשי
אני רוצה למות בו במקום" ,"ואחר כך להמשיך לחיות
זה מה שאמרה. לכל אחד יש .את הדאגות שלו
?מה יהיה עם הילד .יש לו רק מוזיקה בראש
.לא, לא אסבול זאת יותר ?מה הוא עוד רוצה עכשיו
.כבר קניתי לו גיטרה ?הוא גם רוצה כלי הקשה
!הכול עולה כסף, לא ,לאט לאט, זה יותר מדי בשבילי
אני לא יודע. הוא אף פעם ?לא יירגע
.לא, עכשיו נמאס לי .זה לא יכול להימשך ככה
,לא, פעם צריכים לשים לזה סוף .אני לא יכול יותר לשתף פעולה
לא פלא, הוא למד .רק רוקנרול
טוב, נו, אולי יום אחד .הוא יתעשת
.אף פעם אי אפשר לדעת
,כן, ככה טוב. דחוף אותו ,דחוף אותו מהמסלול
.יהיה לך אחד פחות
!אחי .לא, עזוב אותי
כשהילד היה ילד, היה זה זמנן" :של השאלות הבאות
למה אני הוא אני" ?ולמה לא אתה
למה אני כאן" ?ולמה לא שם
מתי התחיל הזמן" ?ואיפה נגמר החלל
האם החיים תחת השמש" ?אינם אלא חלום
האם מה שאני רואה" ושומע ומריח
אינו אלא חזיון תעתועים" ?של עולם לפני העולם
האם הרע קיים באמת" ?והאם קיימים בני אדם רעים באמת
,איך יכול להיות שאני, שקיים"
לא הייתי לפני שנוצרתי"
,ושפעם אני, שקיים" ".לא אהיה יותר מי שאני
אני מקווה שזה לא ייקח .הרבה זמן, לוטה
.לא יכול לעזור בכלל .כמה שזה כואב
הייתי רוצה לקחת על עצמי .את הכאבים שלך
.עוד מעט זה יעבור .זה תכף יקרה-
.בקרוב נעבור את זה
.אני כל כך שמחה לקראתו .מעניין איך הוא נראה
.יום אחד הנשים יהרסו אותך
אני חושבת, בלקי, שעכשיו .טעיתי בדרך
הרי רצינו להגיע .לבית העלמין שביער
,כבר הרבה זמן לא היינו שם ?בלקי, אתה עוד זוכר
?אם כן
,זריחה ב- 7:22 .שקיעה ב-16:28
.זריחת הירח ב-19:04 ,שקיעת הירח
גובה פני המים בהאבל ...וספריי
לפני 20 שנה התרסק מטוס קרב סובייטי
,לתוך אגם שטסן .ליד רחוב שפנדאואר-הר
...לפני 50 שנה התקיימה .האולימפיאדה-
לפני 200 שנה ניקולא פרנסואה בלנשרד
.ריחף מעל לעיר בבלון פורח .גם הפליטים עשו את זה לא מזמן-
והיום... בשדרות ליליינטלר הלך מישהו שהאט יותר ויותר
ואז הביט מעבר לכתפו .באוויר הריק
בסניף הדואר מס' 44 הדביק ,מישהו, שמתכנן היום להתאבד
בולים מיוחדים על כל אחד ,ממכתבי הפרידה שלו
,על כל מכתב בול שונה ,ואחר כך שוחח בחוץ
בכיכר מריאנה, באנגלית ,עם חייל אמריקני
,בפעם הראשונה מאז שסיים בי"ס !וזאת באופן שוטף
,בכלא פלצנזה אמר עציר
,רגע לפני שחבט את ראשו בקיר ."עכשיו"
בתחנת הרכבת התחתית של גן החיות
,"הכריז הפקיד לפתע "ארץ האש !במקום לציין את שם התחנה. -יפה
בהרי רה קרא גבר זקן לילד ,מתוך האודיסיאה
והמאזין הקטן, תוך כדי כך .הפסיק לגמרי למצמץ
?ואתה, מה יש לך לספר
עוברת אורח שבאמצע הגשם ,קיפלה את המטרייה
.והניחה לעצמה להירטב
תלמיד שתיאר למורה שלו את הדרך ,שבה השרך צומח מתוך האדמה
.והמורה נפעם
עיוורת שגיששה אחר שעונה .כשחשה בי
זה נפלא לחיות רק בצורה רוחנית ,ויום אחר יום, לנצח
להיות עד רק להיבטים הרוחניים .של בני האדם
אבל לפעמים אני מתעייף .מקיומי הרוחני התמידי
אני לא רוצה יותר ,לרחף לנצח מעל כל אלה
אני רוצה לחוש במשקל שמבטל את חוסר הגבולות שלי
.ומרתק אותי לקרקע
אני רוצה להיות מסוגל לומר עם כל צעד או משב רוח
עכשיו" ו"עכשיו" ו"עכשיו" ולא כמו" ."תמיד "מאז ומעולם" ו"לנצח
להתיישב במקום פנוי ,ליד שולחן הקלפים
,כדי שיקדמו אותי בברכה .ולו רק בהנהון
,כל הזמן, אם כבר השתתפנו .זה היה רק לכאורה
בעת היאבקות לילית עם אחד מהם
הנחנו לעצמנו לנקוע ,לכאורה את המותן
,לכאורה השתתפנו בלכידת דג ,לכאורה ישבנו ליד השולחנות
לכאורה שתינו ואכלנו, הנחנו שיצלו ,עבורנו טלאים ויגישו לנו יין
,שם בחוץ, באוהלים שבמדבר !רק לכאורה
זה לא שאני מיד רוצה ליצור ילד ,או לטעת עץ
אבל יכול להיות נחמד ,לחזור הביתה, אחרי יום ארוך
וכמו פיליפ מארלו .להאכיל את החתול
לסבול מחום, האצבעות שחורות ,מקריאת העיתון
לא תמיד להתלהב רק מבחינה רוחנית
,אלא סוף כל סוף גם מארוחה .ממחשוף, מאוזן
!לשקר! בפה מלא
להרגיש בעת ההליכה איך השלד .הולך אתך
סוף כל סוף לשער .במקום תמיד לדעת הכול
להיות מסוגל לומר ,"אח" ו"איי" ו"כואב"
!"במקום "כן" ו"אמן
כן, ולהיות מסוגל גם .להתלהב פעם מהרע
להעביר אל עצמך מעוברי האורח את כל שדי הארץ
,וסוף כל סוף לפרוץ החוצה !אל העולם, להיות פרא
או לחוש סוף כל סוף איך זה לחלוץ את הנעליים מתחת לשולחן
.ולמתוח את האצבעות, יחף, ככה
!להישאר לבד! להניח לדברים לקרות !להישאר רציני
אנחנו יכולים להיות פראים .רק כל עוד נישאר רציניים
,לא לעשות דבר אלא לצפות !לאסוף, לתעד, לאשר, לשמור
!להישאר רוח רפאים !לשמור על מרחק
!לשמור על דברתך
.תראה. מכונית עם גג מתקפל !כזה דבר לא קונים-
את זה גונבים! אחרת הרי !גונבים את זה ממך
רק תאר לעצמך! לקפל את הגג !ולברוח מעשן העיר
!ברכב של סרסורים
‏"וולטר בנימין קנה ב-1921 "...כוסות של
ההשתלה בחלק הקצר" "...של המעי
בראשית ברא אלוהים" .את השמים ואת הארץ
"...והארץ הייתה תוהו ובוהו"
,קסיאל ...מלאך הבדידות והדמעות
,ספרי, מוזה, על המספר על אותו ישיש ילדותי
,שנסחף לקצה העולם .עשי שכולם יזהו אותו
,מאזיניי הפכו עם הזמן לקוראים
והם לא יושבים יותר בחוג
אלא לבדם, ואחד לא יודע דבר .על האחר
,ישיש אני, בעל קול שבור
אך הסיפור עדיין עולה ממעמקים
,והפה הפעור קמעה חוזר עליו
,כה אדיר, כמו בלי מאמץ
פולחן שבו אין צורך להסביר לאיש .את כוונת המילים והמשפטים
אולי אין לה כסף ,לחפש לעצמה רופא אחר
.דבר שאולי היה טוב לעשות
עכשיו כבר לא ראיתי אותה ,מזה 4 שנים
.ומזה שנתיים שהיא חולה
מתי תתחילו סוף-סוף להתפלל ?במילים שלכם
.הרי לא חיים לנצח .אתם בוגדים
אבל הנה באות הצעירות האלה
...והן מסובבות את האוזניים ו
...הקטנה בוכה
?למה אני חי בכלל
אתה אבוד, אבל זה יכול להימשך .עוד הרבה זמן
,ההורים שלך גירשו אותך ,אשתך בגדה בך
,החבר שלך בעיר אחרת
ילדיך זוכרים רק .שהיה לך ליקוי בדיבור
.לפני המראה יכולת לסטור לעצמך
?קרה משהו
!הרי גם אני עדיין כאן
.לו רציתי, לו רק רציתי
,אני רק צריך לרצות .ואז אוכל לצאת מזה
,שקעתי בזה באשמתי
,ואוכל גם להוציא את עצמי מזה .הרי אין ספק בכך
.אימא צדקה
?מה יש לאיש ההוא על היד
.גדול! זה 2 מארקים .לא, זה פקק של בירה-
,שטויות, קדימה עכשיו !תמשוך למעלה
,אלה רק 10 פפנינגים .עם זה אי אפשר לעשות כלום
.נתערב" כבר עבר מזמן" .אתמול לא הייתה התערבות-
.לפני כמה ימים, לפני חודש
,קודם זה היה אתמול
אח"כ לפני כמה ימים .ואז לפני חודש
.אחרי זה באה עוד שנה .לפני זה בא עוד שבוע-
...ועוד שנה. -לפני 5 שנים .הם חיו מאושרים לנצח
!מריון, לא ככה !אלוהים אדירים
?מה זה צריך להיות !בחיי
!בתנופה, לא בכוח ?מה את עושה
!לא להיתלות, לעוף !את מלאך
!לכל השדים והרוחות !ולעזאזל
אני לא יכולה לעוף .עם הדברים האלה
כמובן שאת יכולה. עם כנפיים .זה פשוט יותר מאשר בלעדיהן
!אבל לא עם נוצות התרנגולת האלה ?מה היא אמרה-
,כנפיים של תרנגולת .אני חושב שזה מפריע לה
!אל תתייאשי, דמייני שאת יונה !מריון, תחשבי על שחפים-
!ואתה, ראש בטטה ?במה אתה משחק
אתה חושב שאתה ?במכבי האש
!עכשיו מספיק !תתרכזי, מריון
...חלק משתדלים מאוד .עם העופות החביבים-
!מריון, קחי את עצמך בידיים !"קחי את עצמך בידיים"-
!כמובן שאני לוקחת את עצמי בידיים ?מה אתם חושבים שאני עושה פה
כבר מזמן הייתי נופלת לכם על הראש
.לולא לקחתי את עצמי בידיים
!תקשיבו! אתם יכולים להפסיק
אנחנו לא יכולים יותר .לשלם שכר דירה וחשמל
.אנחנו מרוששים
פירושו שאנחנו עוזבים מחר ,בבוקר, את העגלות נאחסן
לעזאזל... ולגבי השנה הזאת .הקרקס מת. מצטער
.החלום נגמר .אפילו לא עונה אחת
שוב לא היה לי זמן .לסיים משהו
הערב, אם כן, ההצגה הישנה .עם המספר הישן שלי
.ובנוסף יש ירח מלא
הלוליינית בכיפת אוהל הקרקס .שוברת את הצוואר
!שתקי. תהיי בשקט
:לא ככה תיארתי את זה לעצמי
.הפרידה מהקרקס
,בערב האחרון לא בא אדם אתם משחקים כמו שוטי הכפר
ואני עפה בתור תרנגולת-על .על פני הרחבה
.ואז אני חוזרת למלצר
.חרא
,רגעים כגון אלה, כמו אלה עכשיו .זיכרון יפה, בעוד 10 שנים
הזמן ירפא הכול. אבל מה אם ?הזמן עצמו הוא המחלה
כאילו שלפעמים היה צורך להתכופף .כדי להמשיך לחיות
.לחיות, מבט אחד הלא מספיק .הוא יחסר לי, הקרקס
.מצחיק, אני לא מרגישה כלום .זה נגמר, ואני לא מרגישה כלום
.מלאך חלף בסביבה
אני חייבת להתרגל שלא להרגיש .ייסורי מצפון אם אני מרגישה רע
!מריון
,או-לה-לה !איזה טפיחת כנף
.כאילו לכאב אין עבר
,זה תמיד נפסק כשזה בדיוק מתחיל .יפה מכדי להיות אמיתי
.סוף כל סוף בחוץ, בעיר ?מי אני, מי הפכתי להיות
רוב הזמן אני מודעת מדי לעצמי .מכדי להיות עצובה
חיכיתי לנצח שמישהו .יגיד לי מילה טובה
.אחר כך נסעתי לחו"ל
:מישהו, שהיה אומר ."היום אני כל כך אוהב אותך"
.זה היה יכול להיות נחמד
אני רק צריכה להרים את הראש ,והעולם זורח לפני עיניי
.חודר ללבי
כשהייתי ילדה .רציתי לגור על אי
,אישה לבדה .לגמרי לבדה
.כן, זה הדבר
,הכול ריק כל כך !לא משתלב. הריק
,הפחד, פחד, פחד, פחד .פחד, פחד
!הפחד
כמו חיה קטנה :שתעתה ביער
"?מי את" .אני כבר לא יודעת
:אני רק יודעת .אני כבר לא אמנית
!הסוף לטרפז
.רק לא לבכות. ככה זה
זה קורה. לא תמיד מקבלים .את מה שרוצים
.כל כך ריק .הכול כל כך ריק
.לא לחשוב יותר על דבר .פשוט להיות
ברלין. כאן אני זרה .ובכל זאת הכול מוכר כל כך
,בכל אופן אי אפשר ללכת לאיבוד .מגיעים שוב ושוב לחומה
לחכות לפני מכונת צילום ואז יוצא .תצלום עם פנים אחרות
זה יכול היה להיות תחילתו .של סיפור. הפרצופים
יש לי חשק .לראות פרצופים
אולי אמצא מקום .בתור מלצרית
ואיש לא ראה" ,את איש הקרנבל הולך
השבועות חלפו ביעף" ,עד שפרקו את המופע
."והוא השאיר את קרונו מאחור"
.אני פוחדת מהערב !לעזאזל
הפחד מחליא אותי כי תמיד רק חלק ממני פוחד
.וחלק אחר לא מאמין בכך
?איך אני אמורה לחיות
.אולי זאת בכלל לא השאלה ?איך אני אמורה לחשוב
.אני יודעת מעט כל כך
אולי כי אני תמיד .רק סקרנית
לפעמים אני חושבת כל כך לא נכון ,כי ככה אני חושבת
.כאילו שאני מדברת למישהו
בתוך העיניים העצומות ,לעצום את העיניים שוב
.ואז אפילו האבנים חיות
,איש הקרנבל השאיר מאחור סוס"
,כולו עור ועצמות" ,'לו קרא 'צער
,והיה שם קבר רדוד" "...חסר שם
!להיות אצל הצבעים
.אורות הניאון בשמי הערב
.הרכבת המהירה האדומה והצהובה
...געגועים. געגועים .עליי רק להיות מוכנה
געגועים לגל אהבה .שיעלה בי
זה הדבר שתמיד עושה אותי ,למגושמת כל כך
.חוסר החשק
...החשק לאהוב
.החשק לאהבה
!אל תסתכלו כמו מטומטמים ?אף פעם לא ראיתם מישהו מתפגר
.לעזאזל, זה כל כך פשוט
איך שכולם עומדים שם .ולוטשים בי עיניים
.הדבר הזה פשוט החליק מתחתיי .אני מצטער
קרין, אני עדיין צריך לעשות !כל כך הרבה
איך שעליתי במעלה ההר .והגעתי מתוך ערפילי העמק לשמש
.המדורה בקצה האחו .התפודים באפר
.בית הסירות הרחק בחוץ, באגם
.צלב הדרום
,המזרח הרחוק, הצפון העמוק
.המערב הפרוע, אגם הדובים הגדול
.האי טריסטן דה קונהה
.הדלתא של המיסיסיפי
.סטרומבולי
.בתי שרלוטנבורג הישנים
.אלבר קמי. אור השחר
תגידו, מה כולכם שוב ?עומדים סביב
.זוג העיניים של הילד
.אתם הרי רואים מה קורה ?מישהו לפחות קרא לרופא
.השחייה ליד המפל
.יש לו שבר בגולגולת
הכתמים .של טיפות הגשם הראשונות
.השמש. הלחם והיין
.הדילוג. חג הפסחא
.עורקי העלים. הדשא ברוח
.צבעי האבנים
.החצץ בתחתית ערוץ הנחל
.מפת השולחן הלבנה בטבע
.החלום על בית - בתוך בית
.הקרוב הישן בחדר הסמוך
.'שלוות ימי א
.האופק
.אור החדר שנופל לגינה
.מטוס בלילה
רכיבה על אופניים .בלי להחזיק בידיות
.האלמונית היפה
.אבי
.אמי
.אשתי
.ילדי
נדמה שהעולם שוקע בדמדומים ,אך אני מספר, כמו בתחילה
,במזמורי ששומר על זקיפותי מוגן ע"י הסיפור
,מתוהו זמן ההווה .נשמר למען העתיד
תם עידן הסיפורים רחבי היריעה ,כבימי קדם
.הלוך ושוב על פני המאות
.מסוגל לחשוב רק מיום אחד לאחר
גיבוריי כבר לא אותם לוחמים ומלכים
,אלא נושאי השלום .זה שווה לזה
הבצלים המתייבשים טובים
כמו הגזע שמוביל .דרך אדמת הביצה
אבל איש טרם הצליח לזמר .שיר עלילות גבורה של השלום
מה יש בו בשלום ,שאינו מלהיב לאורך זמן
ושכמעט אי אפשר ?לספר עליו
?האם עליי לוותר כעת
אם אוותר תאבד האנושות .את מספר הסיפורים שלה
ואם האנושות איבדה ,את מספר הסיפורים שלה
.משמע שגם איבדה את ילדותה
אני לא יכול למצוא !את כיכר פוטסדאם
...לא
...כלומר, כאן
!לא ייתכן שזה המקום
כי בכיכר פוטסדאם היה .בית הקפה יוסטי
,אחה"צ שוחחתי שם ושתיתי קפה
,הבטתי בקהל
לפני כן עישנתי את הסיגר שלי ,אצל לזה וולף, חנות טבק מוכרת
.בדיוק כאן ממול
,לא ייתכן שזו היא !כיכר פוטסדאם, לא
לא פוגשים איש .שאפשר לשאול
!איזה מקום הומה זה היה
חשמליות, מרכבות עם סוסים ...ושתי מכוניות. שלי
.וזו של אמן השוקולד
כאן גם הייתה חנות הכולבו .של ורטהיים
.ואז פתאום תלו שם דגלים
.כל הכיכר הייתה מלאה בהם
והאנשים לפתע ,לא היו יותר נחמדים
.וגם לא המשטרה
אבל אני לא מוותר עד שלא אמצא !את כיכר פוטסדאם
?איפה הגיבורים שלי ?איפה אתם, ילדיי
,איפה הדומים לי ?קשי התפיסה, המקוריים
,אמרי לי את שמו, מוזה של הזמר העני בן האלמוות
שאחרי שאיבד את קולו ,נזנח ע"י מאזיניו האנושיים
איך מלאך הסיפור הפך אותו
,לנגן רחוב, זנוח או נלעג
שם על סף .שטח ההפקר
!‏20 מארק, 40 מארק, 80 מארק .בשבוע אחד יכולתי להרוויח 500
.קדימה לדרום
זה היה רעיון ממש מחורבן .לעמוד כאן
.הרבה יותר מדי תנועה .מאונן מזדיין
.ההוא כבר בא בפעם השלישית
מטומטם מכדי שיצליח .להשתין בשלג
.אני רוצה להסתלק מפה
אם מישהו שמכיר אותי יעבור !הם יזרקו אותי על המקום
עכשיו קלאוס היה יכול .לעזור לי
.הוא היה מסדר אותי ממש טוב .הוא היה כל כך טוב
.הוא פשוט היה יותר מדי טוב .אחד כזה מתפגר לך
?האם עדיין קיימים גבולות .יותר מאי פעם
לכל כביש יש את קורת ההפרדה .ואת קו ההפרדה שלו
בין החצרות קיימות ,רצועות מפורזות
מוסוות בתור גדר חיה .או תעלת מים
מי שיחדור לשם ייתקל בפרשים ספרדיים
או ייפגע על ידי .קרן לייזר
דגי הטרוטה במים .הם למעשה תריסניות
כל בעל בית או בעל דירה מצמיד את שמו לדלת כסמל משפחה
ומעיין בעיתון הבוקר .כאילו היה שליט העולם
העם הגרמני הופרד למדינות קטנות .שמספרן עולה על מספר האנשים
:ומבני המדינה השונים, ניידים כל אחד נושא את שלו אתו
ודורש דמי כניסה אם מישהו אחר ,רוצה להיכנס לשם
בצורת זבוב קפוא בענבר .או שקיק כסף
.זה רק בגבול
,אבל הלאה ,לתוך כל מדינה קטנה
מצליחים להיכנס .רק באמצעות סיסמאות
את הנשמה הגרמנית של ההווה כובש רק זה, ויכול להנהיג רק זה
שיאמר לכל אחד מבין תושבי המדינה הקטנה
.את הסיסמאות שלו
למרבה המזל כרגע אין איש .המסוגל לכך
כך מתלהב כל אחד מהניכר ומניח לדגל המדינה שלו
.להתנופף לכל רוחות השמים
גם ילדיו כבר מנופפים ברעשנים
ומתווים בחרא שלהם .מעגלים מסביבם
.הספר הזה
?אז מה העניין ?להיטלר היה כפיל
.כן, כן .היו שני היטלרים? -כן-
.שני היטלרים? -לא ככה ...היטלר הגיע מהחזית המזרחית ו
כן. -והוא מת לפני שהצליח להגיע .לביתו שבאלפים
כן, וגבלס השיג שחקן .כדי לגלם את היטלר
כן, משום שהוא לא רוצה ...שמישהו ידע
אז תן לי לשאול אותך משהו: הסיפור .הזה, בעיניי, אינו אמין במיוחד
אני לא יודע... -מר פאלק, הסט ?הבא יהיה רק בעוד שעה, כן, בסדר
נפלא! - אם כן, זה יותר ריאלי .מהסרט שאנחנו מצלמים
:תן לי להסביר לך משהו .אנשים אוהבים סיפורי בלשים
אז הם משתמשים בכל תירוץ כדי ?לעשות סיפור בלשים. אתה מבין
,כן. -זה טיפשי. אני מבטיח לך .זה טיפשי. אבל גם זה טיפשי
,אריקה, קדימה, מתוקה .תעזבי אותי. בבקשה
.להתראות אחר כך .אני מצטער. -בסדר-
,אני רוצה לדבר אתך ...בואי, מתוקה, בואי הנה
.יש לנו מספיק צילומים ?בבקשה, מספיק לצלם, בסדר
הלן, אני מחפש אותך. אני לא יכול .לחבוש את הכובע המחורבן הזה
,באמת, זה כובע נהדר !הוא נראה נפלא
!תלבשי אותו בעצמך !תאמין לי-
,את תלבשי אותו. - בסדר ,יש לנו כאן כובעים אחרים
...אתה יכול .יפה-
.בסדר, הלן, נשים את זה כאן !עכשיו יש לנו כמה כובעים
בסדר, עכשיו נשיג כובע .שמתאים לפנים
!כובע שמתאים לפנים !נלך לכאן ונשים את... ישו
?איזה סוג של כובע אתה רוצה ?מה לגבי זה
,אני רוצה להיראות כמו גרמני אני רוצה להיראות אלמוני
.ולהתמוסס בהמון
עם זה אתה נראה כמו .המפרי בוגרט. הנה, נסה את זה
...בסדר, עכשיו, מה בנוגע ל !אלוהים אדירים
.מה עם זה? -זה בשביל האופרה .לא, אתה נראה כמו רב יהודי-
נסה את זה! -בסדר, אני מנסה .את זה. עם זה אני ברחוב 42
.זהו זה .זה של סוכן הימורים-
?את יודעת מה זה סוכן הימורים .מה זה, לעזאזל? בסדר, קדימה
,מה בנוגע לזה? -למען השם ?הלן, תשיגי לי כובע טוב, בסדר
אני בתחפושת, את מבינה, ואני .באמת לא רוצה למשוך תשומת לב
,מה עם זה? -את יודעת, זה מגוחך .הכובעים האלה
זה לא מתאים למעיל. הם כולם .נראים כמו כובעים של פושעים
.הנה, זה לא כובע של פושע .בזה, אני יכול להתחתן-
,נסה את זה. -זה מתאים ללונדון .לתצוגת סוסים בלונדון
!זה טוב
!הי, זה נראה טוב
?אולי .אני חושבת שזהו זה-
!יכול להיות !כן-
!אולי
גדול! אתה נראה .כמו הסבא של מישהו
,כן! צ'רלי צ'אן, בן מס' 1 .לא חכם במיוחד
...תראי, זה לא מושלם !זה נפלא-
.אבל זה יהיה נהדר .ואת היית נהדרת, תודה
,אני שמחה. אוליביה .המעיל הזה נראה נורא
,לקולומבו לא היה כובע .זו הייתה תלבושת נהדרת
.אבל זה היה המעיל שלך ?היי, פיטר, איפה מעיל הגשם שלך
.מנקים ושורפים אותו
?מה הדבר, מה הדבר, פיטר ?למה דעתך נודדת
אני חושב שהערב אוכל .פילה דג סול מקומח
?האם הגרמנים מכינים סול .אולי פסטה, רוטב עגבניות ובזיליקום
?האם הגרמנים מכינים פסטה
.זה לא ישתנה לעולם .זה לא ישתנה
.זה אף פעם לא ישתנה
.הכול משתקף הכי טוב בסמלים .החבר'ה האלה היו מהודרים
.בזה הם הבינו משהו
?אני יכולה לקבל אש .אש יש לי, אבל לא להבה-
.תודה .ברצון-
,הדבר היחיד שיחסר לי מבחוץ
.מממלכת האור, אלה הדרורים
.הכסף גורם לאושר
?איך אפשר לחיות
,כפר דאהלם זו עבודה בעיניים .בדיוק כמו האיש עם קסדת הזהב
.אתם הרי בכלל לא מקומיים ,אתה פליט, וגם אתה
ואתה עדיין רטוב מהשחייה בים ...המזרחי, הרי שיניך נוקשות עדיין
.אני יושבת כאן מהבוקר .כל כך קר ומשעמם לי
,והרוח בפנים, ואוויר השלג הראשון והמים בביב
והמרפסת שעליה ...האלמונית היפה
והחלון עם החתול מאחוריו .וצרורות הקמומיל בשביל
וגן עצי הפרי ולפעמים השמש .חמימה, כאן בגב, בין השכמות
.הם אמיתיים, או לפחות נראים כך .יכלו להיות אמיתיים
הרי היו כאלה שגנבו מהכלבים .את מזונם, במחנה הריכוז
,השטויות כבר היו עוברות לכם .טוב, זה עדיין לא הסוף
,קונסטנט, כן, קונסטנט הצרפתי .אותו פגשתי אי שם, ברחוב
ברלין לא תחזור להיות" .מה שהייתה", אמר לי קונסטנט
חצי בית נעלם, משהו עדיין עמד ?על תלו. טוב, למשך כמה זמן
כן, אני עדיין רואה לפניי את אותה אישה
,שעמדה שם למעלה, בין החורבות .ואווררה את המיטה
.'מתי זה היה? מאי-יוני 45
?סליחה, אני יכול לצייר אותך? כן .בוקר טוב, סגן-
?כן, בוקר טוב. לרשום אותך ?בסדר
.כן, בבקשה !שתי דקות, מהר מאוד. אל תזוזי-
.מעניין אם היא יהודיה !אילו פנים חמודות
?האם הוא יודע מה הוא עושה ?כך זה נראה, מה
?טוב, נו, כך זה נראה, מה
,איזה נחיר מעניין .נחיר דרמטי
.אנשים אלה הם ניצבים
.ניצבים הם כל כך סבלניים .הם פשוט יושבים שם
,הייתי שמחה לראות את זה ?אולי הוא ייתן לי אותו במתנה
,ניצבים, אנשים אלה הם ניצבים .בני אדם נוספים
.טוב מאוד .ציור יפה מאוד
.כוכב צהוב פירושו מוות ?למה הם בחרו בצהוב
.חמניות .ואן גוך התאבד
?הציור הזה גרוע. אז מה
.אף אחד לא רואה אותו .יום אחד תכין ציור טוב
,אני מקווה, אני מקווה .אני מקווה
,תתחיל עם הפעלולנים! -קדימה !בחורים, אני רוצה לראות אקשן
!עצור
זה נראה כאילו הם רוקדים ולס, לא .כאילו הם נלחמים. זה נראה ערוך
.תוודא שזה תלוי ישר. -ג'רי
.כן, פיטר .עוד ריאיון, מהטלוויזיה של ברלין-
יש לך קצת זמן, פיטר. אני זקוק לך ,אח"כ עבור צילום תקריב
.אחרי הצילום הזה של נקודת המבט .יש לך הרבה זמן
.או-קיי. בסדר, אני בא, חברים .נעשה את זה עכשיו
.כן, עכשיו זה טוב
?מה הדבר, מה הדבר, פיטר
?החיים
לולא היה לי את זה" ,"זה היה חסר לי
,אמר הגנרל לזונה .אמרה הזונה לגנרל
.בוא, אראה לך משהו אחר
כשהילד היה ילד" ,נשנק מתרד, מאפונה
מאורז בחלב ומכרובית מאודה" ,ועכשיו אוכל את כל אלה
.ולא רק בלית בררה"
כשהילד היה ילד, התעורר פעם" ,במיטה זרה
.ועכשיו שוב ושוב"
אנשים רבים נראו לו יפים" .ועכשיו רק אם מזלו משחק לו
דמיין בבהירות את גן העדן" ,ויכול עתה לכל היותר לשער אותו
לא הצליח לחשוב על האין" .וכיום מצטמרר ממנו
כשהילד היה ילד שיחק בהתלהבות" ועכשיו שוקע בעניין כמו אז
רק אם אותו עניין" ".הוא עבודתו
אתה עוד זוכר איך היינו כאן ?בפעם הראשונה
.ההיסטוריה טרם החלה
הנחנו לבוקר ולערב לחלוף .והמתנו לראות מה יבוא
היה צורך בזמן רב עד ,שהנחל מצא את ערוצו
עד שהמים העומדים .בכלל החלו לזרום
!עמק הנחל הראשוני
,יום אחד, אני זוכר עדיין הקרחון שכאן התמוטט
וגושי קרח גדולים .שטו צפונה
פעם נסחף על פנינו ,גזע עץ, ירוק עדיין
.ועליו קן ציפורים ריק !המוני שנים רק הדגים קיפצו
אחר כך הגיע הרגע שבו .טבע נחיל הדבורים
,זמן מה לאחר מכן, כאן, על הגדה .שני צבאים נלחמו זה בזה
,אחרי זה ענן של זבובים .והקרניים, כמו ענפים, במורד הנחל
,רק הדשא הזדקף שוב ושוב ,כיסה את הפגרים של חתולי הבר
.את חזירי הבר, את התאואים
אתה זוכר איך בוקר אחד יצא מתוך הערבה
,הראשון שעמד זקוף ,דשא דבוק למצחו, בצלמנו
שלו המתנו זמן רב כל כך, ואיך ?מילתו הראשונה הייתה צעקה
,"מה זה היה, "אך" או "אה" או "אוה ?או שרק הייתה זו גניחה
על איש זה יכולנו סוף כל סוף ,לצחוק, בפעם הראשונה
ומצעקתו, ומקריאותיו של זה .שבא אחריו למדנו לדבר
,סיפור ארוך! השמש, הברקים ,הרעם למעלה בשמים
,ולמטה על פני האדמה המדורות ,הקפיצות באוויר, הריקודים במעגל
.הסימנים, הכתב
אחר כך לפתע פרץ אחד .מתוך המעגל ורץ בקו ישר
כל עוד המשיך בריצתו ,ולפעמים סטה בשובבות
,הוא רק נדמה חופשי .ושוב יכולנו לצחוק יחד אתו
,אבל אז הדבר השתנה לפתע .הוא רץ בזיגזג והאבנים עפו
,עם בריחתו התחיל סיפור אחר .סיפור המלחמה
.סיפור זה נמשך עדיין
,אבל גם זה הראשון, על השמש ,על הקפיצות באוויר
.על הצעקות, נמשך עדיין
אתה זוכר עדיין איך באותו יום סללו כאן שדרה
שבה עברו ביום אחר ,גדודיו הנסוגים של נפולאון
איך היא רוצפה וכיום היא מכוסה דשא
,ושקועה כמו דרך רומית ?עם עקבות הטנקים
אבל אנחנו לא היינו ,אפילו משקיפים
לשם כך היינו מאז ומעולם .בודדים מדי
?ואתה רוצה באמת .כן. ליצור בעצמי את סיפורי-
להפוך את מה שאני יודע מתצפיתי ,הנצחית ליכולתי לשאת את המראה
,את הצעקה הקצרה .את הריח העוקץ
,סוף כל סוף הייתי זמן רב בחוץ ,זמן רב נעדר
!זמן רב מחוץ לעולם
!פנימה לתוך תולדות העולם .או רק לקחת תפוח ביד
,תראה, הנוצה ההיא שם !על פני המים, כבר נעלמה
תראה, עקבות החריכה .על האספלט
,ועכשיו, בדל הסיגריה .איך הוא מתגלגל
ואיך שהנחל הקדמון מחלחל ונעלם .ורק שלוליות הגשם של היום רועדות
הלאה עם העולם !שמעבר לעולם
:בעיה מעניינית לציור .לאיש זה עיני דביבון
.אבל יש לו כובע טוב
!אילו טבעות שחורות מתחת לעיניו
.הוא מודאג
מעניין אם הבמאי .אוהב את עבודתי
,"הם תמיד אומרים "נפלא .לא חשוב מה אני עושה
,אני צריך לקנות מתנות לילדים שלי .אולי מסגרות לתמונה
האם עכשיו אני שחקן טוב יותר ?ממה שהייתי בעבר
רק דרכי הרומאים ,מובילות עדיין למרחבים
רק העקבות העתיקות ביותר .עדיין מובילות הלאה
?איפה כאן המעבר בהרים
גם למישור, גם לברלין ,יש את מעבריה הנסתרים בהרים
,ורק שם מתחילה ארצי .ארץ הסיפורים
,למה לא רואים כולם, כבר כילדים ,את המעברים
הדלתות והפתחים ?למטה בארץ ולמעלה בשמים
לו ראו אותם כולם, ההיסטוריה .הייתה נטולת הרג או מלחמות
כבר חשבתי על זה ,‏10,000 פעם
.אבל עכשיו אני עושה את זה
מצחיק, בעצם שאני .שקט כל כך
למה בעצם גרבתי את הגרביים ?האדומות עם הנעליים השחורות
!מטופש לגמרי
,מעורפל, קר. לבשתי סוודר .הרי ידעתי שיהיה קר
.ז'קט טוב, די טוב, כן .היה במבצע
.רק הכיס נקרע .היא נתנה לי אותו במתנה
,טוב, נו, מה שהיה היה ?למה בעצם
.נשכח מזה ...אלה שטויות
.הייתי שמח לעוף .מעניין כמה זמן צריך לזה
,מטוס טס רק במעגל ,במעגל מעל לברלין
.יום אחד הוא יתרסק !ממש קר
.הידיים שלי היו תמיד חמות .זה בעצם סימן טוב
.חורק ככה מתחת לרגליים שלי ?מעניין מה השעה
.השמש כבר שוקעת .טוב, זה הגיוני. מערב
לפחות עכשיו אני יודע .איפה המערב
אז תמיד נסעתי ברכבת התחתית .מזרחה, כשרציתי להגיע הביתה
,קניתי כרטיסייה עם 10 נסיעות .חסכתי מארק
,ככה השמש בגבי .משמאל הכוכב
.זה טוב בעצם: שמש וכוכב !רגליים קטנות שכמותכן
איך שהיא תמיד מקפצת ,מרגל אחת לשנייה
,רוקדת כל כך מתוק !כל כך מתוק
.היינו לבד לגמרי .עכשיו, לבד
עכשיו, האם כבר קיבלה ?את המכתב שלי
אני מקווה שהיא עדיין !לא קראה את המכתב
בעצם אין לברלין כל .משמעות עבורי
?האבל, האם זה נהר או אגם .לא הבנתי אף פעם
,מאחור, מאחור נמצא הוודינג ?או מה? במזרח
.בעצם בכל מקום מזרח .אנשים משונים, הם צועקים
,שיצעקו! לא אכפת לי !הרי זה לא אכפת לי
כל המחשבות האלה, בעצם .אני בכלל לא רוצה לחשוב יותר
.אני הולך ?למה בעצם
!לא
,הפקה אמריקנית, טלוויזיה, הסיפור ?אתה רוצה לשמוע את הסיפור
.כן. 1945 ברלין, מלחמה ...אני בלש אמריקני
.בחור גרמני-אמריקני, מעסיק אותי
,בן אחיו נמצא בגרמניה ,אני נוסע לגרמניה, מוצא אותם
.האח מת, המשפחה אבודה .אני מוצא את הבחור
!עזוב אותי, חזיר !אימא! אימא-
"קרקס גרמני"
.בחיים לא אצליח הערב !בלי טרפז בליל ירח מלא
,לא בפעם האחרונה .בפעם האחרונה לגמרי
אני חייבת להתעורר .מחלום זה
!הסוף לקרקס .זה נגמר
ושוב אני מרגישה כאילו .בתוכי יורד הלילה
.הפחד. הפחד מפני המוות ?למה לא המוות
:לפעמים הדבר החשוב היחידי .להיות יפה, ולא יותר
להתבונן בעצמך במראה זה כאילו .אתה מביט בעצמך בזמן החשיבה
?ובכן, על מה את חושבת
אני חושבת שמותר לי לפחוד .אבל שעליי להפסיק לדבר על כך
,עדיין לא התעוורת ,לבך פועם עדיין
!ועכשיו את בוכה
את רוצה לבכות כמו ילדה קטנה .עם כאב גדול
?את יודעת למה את בוכה .על מי? לא עליי
.גם אני כבר לא יודעת .הייתי שמחה לדעת
.אני לא יודעת כלום
.אני פוחדת קצת
.זה כבר עבר .זה נעלם
.זה בטח יחזור .זה בכלל לא משנה
מתחת למרפסת" ,בשעה 8
,כשהוא נהיה נרגש"
,בגין אלה שכתבו עליה"
,בשפתיים אדומות"
.שירי אהבה"
מתחת למרפסת" ,בשעה 8
על הספסל לפני" ,מזחלת השלג
מתחת לערבה הבוכייה" ,היכן שחיכיתי לה
!הכול יכול לקרות עדיין"
מתחת למרפסת" ,בשעה 8
על הספסל לפני" ,מזחלת השלג
מתחת לערבה הבוכייה" ,היכן שחיכיתי לה
"!הכול יכול לקרות עדיין"
"!ברלין. -ברלין"
,פשוט להיות מסוגלת לומר :כמו שאני אומרת כרגע
."יש לי מצב רוח טוב'"
!יש לי סיפור
וכזה ימשיך להיות לי .גם הלאה
?מה בדיוק אני עושה
אני בוהה באוויר .ומניחה לעצמי להיסחף לחלל
,הנה זה שוב .ההרגשה הטובה
כאילו בתוך גופי .יד נסגרת ברוך
?כמה זמן אחכה עוד שעתיים בערך
,אם אלך הביתה .אצטרך לקלח את הילדים
.בעלי צריך להגיע .צריך לאכול לפני שיגיע
אני צריכה לשטוף כלים .ולערוך את השולחן
.עוד לא טאטאתי את הבית
כשהילד היה ילד" :היה זה זמנן של השאלות הבאות
?למה אני אני ולמה לא אתה"
למה אני כאן" ?ולמה לא שם
מתי התחיל הזמן" ?ואיפה נגמר החלל
האם החיים תחת השמש" ,"?אינם אלא חלום
,עבודות צילום, לטייל, ללכת
.להביט ולראות
!הלוואי שהיית כאן, סבתא
,זו בטח התחנה שעליה סיפרו לי .עם השם המצחיק
לא התחנה שבה הרכבות עוצרות .אלא התחנה שבה התחנות עוצרות
?היי, מי זה, זה קולומבו .לא, אני לא חושב-
!לא, לא עם המעיל הזרוק .כן, נכון-
הוא לא ירוץ כאן ?דרך הבוץ, השתגעת
אני לא יכול לראות אותך !אבל אני יודע שאתה כאן
.אני חש בזאת
אתה מסתובב כאן .מאז שהגעתי
הלוואי שיכולתי ,לראות את פניך
רק להסתכל בעיניך .ולספר לך כמה טוב להיות כאן
!רק לגעת במשהו
!הנה, זה קר !זה נעים
.הנה, לעשן, לשתות קפה
ואם אתה עושה את זה .בחברה זה נפלא
או, לצייר: אתה יודע, אתה לוקח ,עיפרון ואתה עושה קו כהה
אחרי זה אתה עושה קו עדין .וביחד זה קו טוב
,או, כשהידיים שלך קרות ,אתה משפשף אותן זו בזו
,אתה מבין, זה טוב !זה נותן הרגשה טובה
.יש כל כך הרבה דברים טובים
.אבל אתה לא כאן - אני כאן
.הלוואי שהיית כאן ,הלוואי שיכולת לדבר אליי
.כי אני חבר
.קומפניירו
.אם כן? -אני יורד לנהר ,פתגם אנושי עתיק
שמעתי אותו לעתים קרובות .אך רק היום אני מבין אותו
:זה עכשיו או לעולם לא .רגע חציית הנהר
:אבל לא תהיה גדה שמנגד
החצייה קיימת רק כל עוד .אנחנו בתוך הנהר
,פנימה לחציית הזמן !לחציית המוות
הלאה מתוך תצפיתם של אלה !שלא נולדו
,להתבונן אין פירושו להשקיף .זה קורה בגובה עין
.קודם כול אטבול באמבט ,אחר כך אתן שיגלחו אותי
אולי אצל ספר טורקי. הוא ייתן !לי עיסוי עד קצות האצבעות
אחר כך אקנה עיתון ואקרא אותו .מהכותרות ועד להורוסקופ
ביום הראשון רק אניח .שישרתו אותי
את מי שרוצה ממני משהו .אפנה לאיש שלידי
מי שייכשל מעל לרגליי הפשוטות .יבקש ממני באדיבות סליחה
אתן שידחפו אותי !ואדחוף בחזרה
המלצר במסעדה העמוסה .יימצא לי מיד שולחן פנוי
ברחוב יעצור לפניי רכב שירות .וראש העיר ייקח אותי למרחק מה
כל אחד יחשוב שאני מוכר לו .ואיש לא יחשוב שאני חשוד
לא אדבר מילה .ואבין כל שפה
.זה יהיה יומי הראשון
אבל דבר מכל אלה .לא יהיה אמיתי
.אקח אותה בזרועותיי .והיא תיקח אותי בזרועותיה
.אני חושבת שהוא שיכור .נכון-
!קדימה
...טעים
עכשיו אני מבין .דברים אחדים
?זה אדום ?כן. נפצעת-
?המצב טוב היום .לא רע-
?והצינורות .הצינורות צהובים-
.צהובים .כן-
?וזה .זה אפור-כחול-
?אפור-כחול. ההוא .סגול-
.ההוא? -הוא כתום .אוקר
?אוכר או כתום .אוכר-
.אוכר. צהוב, אדום .צהוב, כן-
.ההוא? -הוא ירוק .ירוק-
?וזה למעלה, מעל לעיניים .זה כחול-
!זה כחול. כחול
?האם מאוד קר היום
.זה יעבור .כל כך הייתי רוצה לשתות קפה-
?אין לך כסף !כן. לא-
אני שמח שהמצב היום .טוב כל כך. תודה
!יפה
.קפה ?עם חלב וסוכר-
.שחור .בבקשה-
כשהילד היה ילד הסתפק" ,בתפוח ולחם בתור תזונה
.וכך זה עדיין"
כשהילד היה ילד נשרו התותים" ,לתוך ידו, כמו תותים
.ועכשיו עדיין"
גרמו לו אגוזי מלך טריים" .ללשון מחוספסת, ועכשיו עדיין
התגעגע על כל הר להר גבוה יותר"
ובכל עיר לעיר גדולה יותר"
.וכך זה עדיין"
שלח את ידו בתחושת התרוממות" לדובדבנים בצמרת העץ
.וכך גם כיום"
התבייש מכל זר" ,ומתבייש עדיין
חיכה לשלג הראשון" .ומחכה כך עדיין
כשהילד היה ילד הטיל את מקלו" ,נגד העץ כאילו היה רומח
".והוא עדיין רוטט שם כיום"
"ענתיקות"
סליחה, איך אני מגיעה ?לרחוב האקציות
,את עולה בפוטסה עד לגן קלייסט ,אח"כ ימינה לרח' גרונוולד
חוצה את אלסהולץ ,ועוברת את גטשין
,אבל אז לא ימינה לגולץ ,זה מוביל לכיכר וינדרפלד
.אלא שמאלה, וכבר הגעת !בחיי-
הכניסה רק לצוות! ניצבים .מעבר לפינה, לכניסה האחרת
!ניצבים? הו, כן .ניצבים, כן, בבקשה-
!ניצב. -ככה אתה נראה !כולכם רוצים חתימות
.שוטר מזוין
?מתיי יגיע קולומבו !קולומבו! קולומבו
!היי, קומפניירו
!אני כל כך שמח לראות אותך .איך הולך? -בסדר
,ציפיתי לאיש הרבה יותר גבוה .אני לא יודע למה
?גבוה אפילו יותר .גבוה אפילו יותר-
?כמה זמן
,דקות, שעות, ימים ...שבועות, חודשים
!זמן
.הנח לי לתת לך כמה דולרים .רק כדי לסדר אותך זמנית
!יש לי כסף
.מכרתי משהו ?את השריון! נכון-
?מה קיבלת בשבילו .‏-200 מארק
.שדדו אותך, אבל זה קורה .תן לי לומר לך משהו
!אני חוזר עכשיו 30 שנה בזמן .העיר ניו יורק
:בית עבוט, רח' 23 ולקסינגטון .הבחור נתן לי 500 דולר
...היית .כן-
?באמת
?גם אתה .כן. ישנם רבים כמונו-
מר פאלק, חיפשתי אותך .בכל מקום
.אנחנו מוכנים עכשיו לקראתך .בסדר, דיוויד, תכף אבוא-
!אתה לא היחיד
אז מה אתה הולך ?לעשות עכשיו
.ישנה נערה !נערה, טוב-
!היי, חכה! רצית לספר לי עוד .אני רוצה לדעת! הכול
.תצטרך לגלות בעצמך .זה הנחמד שבדבר
!קולומבו! קולומבו! קולומבו
!קדימה, מריון, אל תעשי את עצמך !יהיה טוב
אשלח לך גלויות .של מגדל אייפל
!בעונה הקרובה !ואל תשכחי את קרקס אלקן
!שלום, ארצ'י !להתראות בשנה הבאה
.להתראות, מריון הקטנה שלי .אני מנשק אותך אלפי נשיקות
!מריון הקטנה שלי .אשלח לך חבילה קטנה
?מה אשים בתוכה ?קממבר קטן
!קדימה, אלפי נשיקות, מריון !להתראות, מריון
.צ'או, ציקו .אלפי נשיקות-
איני יכולה לומר .מי אני
אין לי שמץ של מושג .על עצמי
,אני מישהי בלי מקור ,בלי עבר, בלי מולדת
!ועל כך אני מתעקשת
,אני כאן, אני חופשית ,אני יכולה לדמיין כל דבר
.הכול אפשרי
אני רק צריכה להרים את העיניים .וכבר אני חוזרת להיות בעולם
,עכשיו, במקום זה
תחושת אושר .אותה יכולתי לשמור לתמיד
?מה אתה עושה שם .אני יושב-
.אתה עצוב? -לא .אתה חולה? -כן-
?מה יש לך .מחסור-
קשר כפול הוא הדבר היחיד .שמחזיק מעמד
.מחסור! אולי מחסור באוכל .או מחסור בשתייה-
.אני צריך לספר לאימא שלי
,היא לא נעלמה, קסיאל !אני יודע זאת
,אמצא אותה שוב. משהו יקרה .והוא יקרה הלילה
.קסיאל, היא תלמד אותי הכול
יש עוד שמשות אחרות .מזו שבשמים, קסיאל
.מאוחר בלילה יתחיל היום האביב
כנפיים אחרות לגמרי יצמחו לי ,במקום הרגילות
.כנפיים מהן אוכל להתפעל לבסוף
.קפה, בבקשה
.תודה
פקד. אתה לבטח יודע .איך למצוא אנשים
,אני יודע איך לחפש אותם .אבל לא תמיד אני מוצא אותם
?את מחפשת מישהו .אני לא יודעת-
כנראה שאני רוצה .למצוא מישהו
,כן? את מי? ילד, ילדה ?גבר, אישה
.גבר. כן
?את יודעת את שמו? לא ?את יודעת איפה הוא גר
.אני לא יודעת דבר ?שום דבר, מה-
.טוב, זה מקרה קשה
.כן, אני חייבת ללכת .לילה טוב
!בהצלחה !פקד-
אני לא יכול לראות אותך .אבל אני יודע שאתה כאן
.אני חש בזאת
הלוואי שיכולתי לראות את פניך
משום שיש דברים כה רבים !שאני רוצה לספר לך
!אני החבר שלך
.קומפניירו
"ניק קייב והבאד סידס"
.עוד שיר אחד וגמרנו ,אבל לא אספר לכם על נערה
.לא אספר לכם על נערה
.אני עומד לספר לכם על נערה
פעם אחת .זה חייב להיות רציני
,הייתי הרבה לבד .אבל מעולם לא חייתי לבד
יחד עם מישהו אחר ,הייתי לעתים קרובות שמחה
אבל גם חשבתי .שהכול מקרי
אנשים אלה היו הוריי, אבל הם גם .יכלו להיות אנשים אחרים
למה זה עם העיניים החומות היה אחי ולא זה עם העיניים הירוקות
?ברציף הרכבת ממול
בתו של נהג המונית ,הייתה חברתי
אבל באותה מידה יכולתי לכרוך .את זרועי מסביב לראשו של סוס
הייתי עם גבר, הייתי מאוהבת
ובאותה מידה יכולתי לעזוב אותו
,ולהמשיך ללכת בחברת הזר .שבא לעומתנו ברחוב
.תביט בי או אל תביט בי .תן לי יד, או שלא
לא, אל תיתן לי את ידך .והפנה את מבטך ממני והלאה
,אני חושבת שהיום מולד הירח ,אין לילה שקט יותר
בכל רחבי העיר .לא יזרום דם
מעולם לא שיחקתי עם איש
ובכל זאת לא פקחתי מעולם את .עיניי וחשבתי: עכשיו זה רציני
.סוף כל סוף זה נהיה רציני
.כך התבגרתי
האם לבדי הייתי ?כל כך לא רצינית
?האם הזמן כל כך לא רציני
,מעולם לא הייתי בודדה .לא לבד ולא עם מישהו אחר
אבל הייתי שמחה להיות .סוף כל סוף בודדה
:הלא פירושה של בדידות הוא .סוף כל סוף אני שלמה
,עכשיו אני יכולה לומר זאת .כי הלילה אני סוף כל סוף בודדה
!המקריות חייבת להיפסק עכשיו
!מולד ההחלטה
,איני יודעת אם קיים ייעוד !אבל קיימת החלטה
.תחליט! עכשיו אנחנו הזמן
,לא רק העיר כולה
העולם כולו נוטל חלק .בהחלטתנו
.שנינו עכשיו רבים משניים .אנחנו מגלמים דבר מה
אנחנו יושבים בכיכר העם
והמקום כולו מלא באנשים .שרוצים את אותו הדבר כמונו
אנחנו מחליטים !על המשחק של כולם
.אני מוכנה .עכשיו תורך
.המשחק בידיך .עכשיו או לעולם לא
.אתה זקוק לי .אתה תזדקק לי
לא קיים סיפור גדול יותר מהסיפור .של שנינו, של גבר ואישה
,יהיה זה סיפור על ענקים ,בלתי נראים
,ניתנים להעברה
.סיפור על אבות שבט חדשים
!תראה, העיניים שלי
,הן תמונת הכורח .עתיד כל אלה שבכיכר
,בליל אמש חלמתי על אלמוני
.בעלי
רק יחד אתו יכולתי .להיות בודדה
,להיפתח עבורו, להיפתח לגמרי ,רק עבורו
,להניח לו לחדור אליי בשלמותו
לסגור אותו במבוך .האושר ההדדי
.אני יודעת שזה אתה
,דבר מה התרחש .הוא מתרחש עדיין
זה הכרחי! זה היה בלילה .ועכשיו זה ביום
.עכשיו יותר מתמיד
?מי היה מי
אני הייתי בתוכה .והיא הייתה מסביבי
מי בכל העולם יכול לומר על עצמו ?שהיה ביחד עם אדם אחר
.אני נמצא ביחד
,לא נוצר ילד בן תמותה .אלא תמונה משותפת, בת אלמוות
בלילה זה למדתי להכיר .את ההתפעלות
היא לקחה אותי הביתה .ואני מצאתי את הדרך הביתה
.היה היה
.היה היה, ולכן כך ימשיך להיות
התמונה שאותה יצרנו .תלווה את מותי
.בתוכה חייתי
,רק ההתפעלות משנינו ההתפעלות מהגבר והאישה
.עשתה אותי לאדם
אני יודע עכשיו
.את מה שאף מלאך לא יודע
הצביעו על הגברים והנשים והילדים ,שיחפשו אותי
אותי, המספר, הזמר שנותן ,את הטון, כי הם זקוקים לי
יותר משהם זקוקים .לכל דבר אחר בעולם
.יצאנו לדרך
"המשך יבוא"
,מוקדש לכל אלו שהיו מלאכים"
,אבל בעיקר ליסוג'ירו" ".פרנסואה ואנדריי
עברית: אליזבת וייגל
סנכרון blkbrd