‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- פרק 309 -‬
‫להתפנות!‬
‫כוחות הסיוע בכוננות גבוהה בלונדון הערב,‬
‫בעוד העיר מתמודדת‬ ‫עם אחריתו של פיצוץ הרסני.‬
‫צילומים מהשטח מראים ענן פטרייה‬ ‫שנגרם כנראה ע״י פיצוץ גרעיני,‬
‫שיצר סופת אש שבוערת עדיין‬
‫בלב לונדון.‬
‫זה בדיוק מה שראיתי.‬
‫אבל ראית את זה קורה כאן.‬ ‫-מה שלא קרה.‬
‫הדיווחים ממשיכים להגיע, ונודע לנו‬
‫על פיצוץ נוסף, הפעם בשנגחאי, סין.‬
‫הפיצוץ בהחלט נראה דומה.‬
‫הנה ענן הפטרייה. עדיין אין לנו פרטים.‬
‫אלוהים.‬
‫עוד אחד.‬ ‫-איפה?‬
‫פיצוץ גרעיני נוסף בשנגחאי.‬
‫...מישהו שהיה עד לפיצוץ.‬
‫היה הבזק, הכי חזק שראיתי בחיים, והפיצוץ...‬
‫היי, הגעתם לדייוויד מיילר.‬ ‫נא להשאיר הודעה.‬
‫היי. זאת אני.‬
‫כבר אחרי שש, ועוד לא הגעת הביתה, ו...‬
‫בא לי להכין ארוחת ערב, אז ראה הוזהרת.‬
‫טוב. תתקשר אליי. ביי.‬
‫שיט.‬
‫הלו?‬
‫איך השגנו את הסרטון הזה?‬
‫צוות נוסעים בשנגחאי ניסה למנוע את השני.‬
‫הם שידרו בשידור חי עם ההיסטוריון שלהם.‬
‫הפיצוצים התרחשו בהפרש של שעה בדיוק,‬ ‫בשעה עגולה.‬
‫הם הצליחו לשלוח את זה.‬
‫נראה כמו מכשיר רותסקי.‬ ‫-22 שנה לפני הזמן.‬
‫אז זו ללא ספק הסיעה.‬ ‫-ויש עוד דבר.‬
‫פיליפ ראה פיצוץ גם כאן.‬
‫כאן, בעיר? איך?‬
‫זו כנראה הקרנה מקו־זמן אחר.‬
‫בדיוק במקביל לפיצוץ בלונדון.‬
‫אז מה אנחנו למדים מזה?‬
‫פיליפ ראה קו־זמן שבו‬ ‫הפצצות התפוצצו בסדר אחר.‬
‫והבאה תתפוצץ בשעה עגולה.‬
‫הסיעה גנבה די אורניום מועשר‬ ‫כדי ליצור ארבע־חמש כאלה.‬
‫אחד מהם בטח כאן.‬ ‫-לאן אתה הולך?‬
‫לעבודה. צריך להזהיר אנשים.‬
‫- שעת הפיצוץ שנרשמה -‬
‫מרסי, את שם? צריכים אותך במבצעים.‬
‫מרסי?‬
‫כן, אני כאן. אגיע ברגע שאוכל.‬
‫דייוויד?‬
‫הלו?‬
‫אני כאן! בפנים!‬
‫דייוויד, אתה שומע אותי?‬
‫מרסי?‬
‫כן, אני כאן.‬
‫אלוהים, אני שומע אותך בראש שלי!‬
‫זה בגלל שאני גוסס, נכון?‬
‫לא. זאת לא הסיבה.‬
‫אתה פצוע?‬
‫בא לי לומר שכן,‬ ‫אבל זה כואב פחות משהיית חושבת.‬
‫ירו בי המון פעמים.‬
‫קשה לראות מרוב דם,‬
‫אבל לא נראה לי שכולו שלי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היו לי שקיות דם בידיים.‬
‫זה ארכיב.‬
‫ארכיב, כן.‬
‫ככה...‬
‫האישה המתה שנמצאת פה איתי קראה לזה,‬
‫לפני שחטפה כדור בראש.‬
‫היי, מרס,‬
‫אולי תפתחי לי, שנוכל לחזור הביתה?‬
‫כי קפוא פה,‬
‫ואני די בטוח שזה חלום רע, ו...‬
‫אם רק אוכל לחזור למיטה שלי...‬
‫אתה לא מת, ואתה לא חולם.‬
‫אני רוצה להאמין לך, אבל...‬
‫יש לי...‬
‫חורים של קליעים בחולצה,‬
‫שאני לובש.‬
‫אז החלופה היחידה שעולה לי בראש היא ש...‬
‫אני זומבי.‬
‫אתה בחיים בגלל ששקיות הדם שהחזקת‬
‫מלאות במשהו בשם ״נניטים״.‬
‫הם מתקנים את הנזק מהירי. בסדר?‬
‫ו...‬
‫אתה שומע אותי בגלל‬
‫שהשתלתי בגופך התקן קשר.‬
‫השתלת?‬
‫השתלתי לך אותו מתחת לאוזן.‬
‫מה?‬
‫מתי? למה?‬
‫למקרה שיקרה משהו כזה.‬
‫צותתת לי?‬
‫כן.‬
‫את שומעת את המחשבות שלי?‬
‫לא. דייוויד, תפסיק לדבר.‬
‫מה בדיוק שמעת אותי עושה?‬
‫אני צריכה שתשחרר את זה כרגע,‬
‫טוב? כי חייבים להוציא אותך מפה.‬
‫טוב. רציתי לנסות את הדלת, אבל...‬
‫יש לייזרים שחוסמים אותו בצד הזה.‬
‫אל תחצה את הקרניים!‬
‫כן. אני יודע מספיק‬ ‫כדי שלא לחצות את הקרניים.‬
‫טוב. פשוט...‬
‫תישאר במקום, ותישאר רגוע.‬ ‫אני מזעיקה את הצוות שלי.‬
‫לא תוכל לשמוע אותי עכשיו, טוב?‬
‫פשוט תהיה סבלני.‬
‫טוב. אבל רגע, לפני שתנתקי,‬
‫יש משהו שכדאי שתדעי.‬
‫יש פה...‬
‫תיבת מתכת גדולה, ש...‬
‫לא הייתה פה קודם.‬
‫היי!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- פרוטוקול 3‬ ‫לא לחוס על חיים, לא לקחת חיים -‬
‫אם הסיעה תוקפת ארכיבים,‬
‫למה לא קיבלנו את המשימה הזאת מהמנהל?‬
‫אולי את נוסעת מהר מכדי ששליח יעצור אותנו.‬
‫פיליפ, איך הולך עם הרמזורים?‬
‫אתם בסדר עד השדרה הראשונה.‬
‫יכולתי לעשות את זה מהרכב איתכם.‬
‫מישהו חייב להישאר מחוץ‬ ‫לרדיוס הפיצוץ האפשרי.‬
‫צוותי נוסעים אחרים חייבים ללמוד‬ ‫ממה שיקרה פה היום‬
‫אם לא נצליח לנטרל את הפצצה בזמן.‬
‫מק׳לרן. חשבתי שתבוא לעבודה.‬
‫מצאנו את הפצצה.‬ ‫-איפה?‬
‫במגרש הירידים הישן. תמקדו את הפינוי שם.‬
‫בסדר. איפה אתה עכשיו?‬
‫כבר הסתובבתי ואני בדרכי לשם.‬ ‫הצוות שלי בדרך.‬
‫מה הכתובת?‬
‫תפנו...‬ ‫-מק׳לרן?‬
‫באיזה בניין?‬
‫זירת ההחלקה הישנה ברח׳ וולאס.‬
‫ניפגש שם.‬
‫מה הוא עושה שם? הוא בסדר?‬
‫התשובה מסובכת.‬
‫דייוויד!‬ ‫-הוא לא שומע אותך דרך הדלת.‬
‫גם זה לא יעזור. אין שם קליטה.‬
‫איך את מתקשרת איתו?‬
‫השתלתי התקן קשר.‬
‫זה היה אחרי החטיפה. חששתי לשלומו.‬
‫וואו, מרסי.‬ ‫-הוא לא ידע על זה עד עכשיו.‬
‫זה לא עוזר.‬
‫אין מה לעשות. בואו לפחות ננצל את זה.‬
‫אני מניח שאת יכולה לקשר אותו לכל הצוות.‬
‫כן.‬
‫פיליפ, אתה קולט?‬ ‫-חמש־חמש.‬
‫דייוויד, זו שוב אני.‬ ‫-היי, מרס.‬
‫עברתי על פעילות פרטית שקרתה בראש שלי...‬
‫תקשיב. הצוות פה,‬ ‫והם רוצים לדבר איתך ישירות,‬
‫אז תצטרך לחבר אותם מהצד שלך.‬
‫טוב. איך?‬
‫אני צריכה שתלחץ מתחת לאוזן שמאל שלך,‬ ‫ליד קו הלסת.‬
‫על הבליטה הזאת?‬
‫מרסי, חשבתי שזה גידול!‬
‫אמרת לי שזאת ציסטה!‬
‫זה התקן קשר, והוא משמש צוותי FBI מיוחדים.‬
‫תלחץ שלוש פעמים בעדינות,‬ ‫ותמשיך ללחוץ עד שזה יצפצף.‬
‫טוב.‬
‫דייוויד?‬
‫הסוכן מק׳לרן?‬
‫כן. אין לנו זמן,‬
‫אז תקשיב טוב, ותעשה בדיוק מה שנגיד לך.‬
‫הקול הבא שתשמע יהיה של טרוור,‬ ‫והוא יעבור איתך על הצעדים הבאים.‬
‫היי, דייוויד. תתאר לי את התיבה‬ ‫שסיפרת למרסי עליה.‬
‫טוב. היא...‬
‫נמצאת במרכז החדר.‬
‫זאת תיבת פלדה גדולה, עם...‬
‫מין...‬
‫אני רוצה לתאר את המכסה. זה סוג של פתח.‬
‫זו תיבה בגודל 30 על 60 על 90 ס״מ?‬
‫כן, כמעט בדיוק.‬
‫אלה המימדים של מכשיר רותסקי.‬
‫אוכל להסביר לו מה לעשות.‬
‫איזה מכשיר?‬
‫עוד לא סיפרת לו?‬
‫תיבת המתכת היא מעטפת לפצצה גרעינית.‬
‫אין דרך לחדור לארכיב מבלי לפוצץ אותה,‬
‫אז תצטרך לנטרל אותה מבפנים.‬
‫אצטרך... מה?‬
‫אנחנו צריכים שתנטרל את הפצצה, דייוויד.‬ ‫אני יודע שזו בקשה לא פשוטה.‬
‫לא פשוטה?!‬
‫רק רציתי להיכנס לכושר,‬
‫ללמוד להשתמש באקדח, ולהפוך אנשים!‬
‫זה ממש...‬
‫דייוויד.‬
‫אמרת לסוכן קלהאן, בחווה,‬ ‫שאתה רוצה להיות גבר.‬
‫הזמן אוזל, ואתה האופציה היחידה שלנו.‬
‫אז זה הרגע להיות גבר.‬
‫הטרוריסטים השאירו אותך שם‬ ‫כי חשבו שאתה מת.‬
‫זה מזל גדול, דייוויד.‬
‫מזל?‬
‫אתה יכול להציל הרבה אנשים, אבל הזמן אוזל.‬
‫טוב.‬
‫אם זה נכון,‬
‫את חייבת לברוח, מרסי.‬
‫בבקשה, תתרחקי ממני.‬
‫אף אחד לא משאיר אותך כאן.‬
‫אני לא משאירה אותך כאן.‬
‫היי, דייוויד. כאן פיליפ.‬
‫רק לידיעתך,‬
‫אין להם די זמן לברוח, גם אם יעזבו עכשיו.‬
‫אז...‬
‫טוב, קדימה.‬
‫אם אנחנו צודקים בקשר לעיצוב,‬ ‫המכסה נפתח עם ציר,‬
‫וצד אחד סגור ומוברג.‬
‫כן, יש שני ברגים באחת הדפנות.‬
‫טוב. איזה חפץ בחדר יכול לשמש כמברג?‬
‫אין חפץ כזה.‬
‫תחפש בחדר כולו.‬
‫פיסת מתכת. אולי אחד המדפים.‬
‫צריך מברג כדי לפרק את המדפים.‬
‫אני אומר לכם...‬
‫אין פה חפץ כזה.‬
‫חפש על גופת הארכיבאית.‬
‫סליחה.‬
‫מצאתי סכין.‬ ‫-גדול!‬
‫תתחיל עם הבורג הראשון.‬
‫אל תפעיל לחץ על אף מקום אחר.‬ ‫תודיע לי כשתסיים.‬
‫טוב.‬
‫זה מצליח.‬
‫חבר׳ה, אנחנו לא לבד.‬
‫יש לנו מישהו בפנים.‬
‫אנחנו מלווים אותו בתהליך.‬
‫חבר בצוות שלכם?‬ ‫-החבר שלה.‬
‫זהו. הוצאתי את שני הברגים.‬
‫אתה גדול, אחי.‬
‫עכשיו זה ייפתח בקלות.‬
‫תפתח ותגיד לי מה אתה רואה.‬
‫זאת...‬
‫פלטת מתכת גדולה.‬
‫זאת פלטת המגן.‬ ‫היא מותאמת. היא אמורה לצאת בקלות.‬
‫טוב. מה לעשות איתה?‬
‫תניח אותה על הקרקע בעדינות,‬
‫ותתאר לי מה אתה רואה בפנים, מימין לשמאל.‬
‫הזמן ממש קצר, חבר׳ה.‬
‫יש פה קופסה בצורת לבנה, עם...‬
‫דברים אלקטרוניים שיוצאים ממנה,‬
‫שמחוברת למין צילינדר,‬
‫משני הצדדים‬ ‫של מה שנראה כמו כדור ברזל גדול.‬
‫אל תיגע בזה. זה החומר הגרעיני.‬
‫טוב לדעת.‬
‫ועכשיו החלק הכיפי.‬
‫רואה את הכבלים העבים‬ ‫שיוצאים מהדבר האלקטרוני?‬
‫כן.‬ ‫-הם מחוברים לנפץ,‬
‫אבל יש להם מעגל נגד חבלה.‬ ‫תצטרך לקצר את זה בעזרת חוט מתכת.‬
‫עוד 60 שניות.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫טרוור.‬ ‫-כן.‬
‫אמור להיות חוט הארקה מאחורי הכבלים.‬
‫אולי הוא ירוק או צהוב־ירוק.‬
‫ארבעים וחמש שניות.‬
‫כל החוטים שחורים!‬
‫זה בסדר, אין בעיה.‬
‫זה החוט הדק ביותר, שמחובר ישירות...‬
‫שלושים שניות.‬
‫...למארז.‬
‫תחתוך אותו.‬
‫סליחה, יש לי דם בעיניים.‬
‫דייוויד, זה החוט הדק ביותר‬ ‫שמחובר ישירות למארז.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫חמש־עשרה.‬ ‫-נראה לי שמצאתי.‬
‫מושלם. תחתוך אותו.‬
‫שמעתם את זה?‬ ‫-דייוויד!‬
‫תפוס את הליבה בשתי ידיים ותתלוש אותה,‬
‫בכל הכוח, ותשליך אותה לרצפה. עכשיו!‬
‫הצלחתי?‬
‫כן. הצלחת.‬
‫הפצצה נוטרלה.‬
‫טוב. אז זהו?‬
‫אפשר לצאת עכשיו?‬
‫כן. המשימה בוצעה.‬
‫עם נטרול הפצצה, הלייזרים כנראה כבו.‬
‫יש מנעול ביומטרי בצד הזה.‬
‫אמור להיות אחד גם בצד שלך.‬
‫אני רואה. אני יודע מה לעשות.‬
‫אלוהים.‬
‫זה נראה גרוע ממה שזה.‬
‫סליחה.‬ ‫-לא...‬
‫דייוויד, היית מצוין.‬
‫הרבה יותר ממה שאפשר היה לבקש.‬
‫זאת רק כווייה קטנה.‬
‫העניינים שם התחממו.‬
‫טוב. בוא נבדוק אותך.‬
‫אני לוקחת אותו בחזרה למבצעים.‬ ‫-אולי בית חולים...‬
‫אני צריכה אותו במקום שבו אדע בוודאות‬ ‫שהמנהל יראה אותו וישלח צוות D.‬
‫זה מה שיידרש.‬ ‫-טוב.‬
‫טרוו, לך איתם.‬ ‫אשאר עם הארכיב עד שיבואו להחליף אותי,‬
‫למקרה שהסיעה תנסה לעשות משהו.‬
‫רגע.‬
‫מה אני מפספסת?‬
‫כשדייוויד אחז בליבה הגרעינית,‬
‫הגוף שלו נחשף לקרינה קטלנית.‬
‫האברים הפנימיים שלו יתחילו‬ ‫להפוך לנוזל תוך כמה שעות.‬
‫אבל יש לכם טכנולוגיה מתקדמת.‬
‫ייתכן שהמנהל ישלח סיוע.‬
‫אבל כרגע, אני צריך שתודיעי לסוכן הממונה‬
‫שהסיעה תוקפת ארכיבים,‬
‫ויש עוד אחד כזה ברוסיה.‬
‫כבר לא, בוס.‬
‫פצצה נוספת התפוצצה במוסקבה.‬
‫הארכיב שלנו הוא היחיד שנשאר.‬
‫זו התקיפה הגרעינית השלישית‬ ‫בשלוש השעות האחרונות,‬
‫ועדיין לא ידוע מי עומד מאחורי...‬
‫- מה המשימה שלך? -‬
‫משימה?‬
‫אין לי מושג מה אני נראה לכם,‬
‫אבל אני לא משחק במשחק הטלוויזיה שלכם.‬
‫זין!‬
‫הרגע הרבצת לשוטר, יא זבל.‬
‫- מה סוג הדם שלך? -‬
‫זה חיוני לעתיד?‬
‫מאז שהם הגיעו,‬
‫אנשי הסיעה משמידים רכיבים בתיעוד ההיסטורי‬
‫כדי לעוור את המנהל.‬
‫זו תגובת הנגד שלנו.‬
‫דם?‬
‫נניטים שנמצאים בדם,‬
‫כותבים ושומרים מידע‬ ‫לתוך גנים רדומים ב־DNA.‬
‫אפשר לשמור המון מידע בכמות קטנה של דם.‬
‫כמה?‬
‫בערך את כל המידע הדיגיטלי‬ ‫של המאה ה־21.‬
‫טוב, את כל מה ששימושי לנו.‬
‫מצלמות תנועה, סרטונים מטלפונים, שיחות.‬
‫איך אתם מעבירים את זה לעתיד?‬
‫הדם שעבר שכתוב גנטי מועבר לגופם‬
‫של אבותיהם של אנשים ששרדו עד לתקופתנו.‬
‫למה אתה פתאום משיב לכל השאלות שלי?‬
‫כי כרגע, אני חייב שתאמיני‬ ‫שאנחנו באותו הצד.‬
‫אתה 3468?‬
‫אני 6117. באנו לאבטח את המתקן.‬
‫הליבה מאחור.‬
‫תצליחו להציל את הארכיב?‬
‫תלוי בכמות הקרינה שהדם ספג.‬
‫נניטים ארכיביים הם רגישים לקרינה קשה.‬
‫חששתי שתגיד את זה.‬
‫יש להחליף אותם בנניטים בסיווג צבאי.‬
‫תתחילו.‬
‫- מתי ראית את קארלי לאחרונה? -‬
‫- על מה דיברתם? -‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫להחליף בגדים ואז לחזור למבצעים.‬
‫כלומר, למשרד.‬
‫צריך לדווח על מה שקרה כאן.‬
‫תכתבי את הטיוטה הראשונה.‬
‫זאת מערת העטלפים שלך?‬
‫בית מחסה. אין עטלפים.‬
‫וזו בטח המעלית שמובילה לקומות האחרות.‬
‫לא, אלה השירותים. זה המקום כולו.‬
‫טוב. עלה לכאן.‬
‫חתיכת...‬
‫הכוויות בידיים קשות משחשבתי.‬
‫הן קשות מאוד, והמצב יחמיר.‬
‫זה יפחית את הכאבים.‬
‫באמת!‬
‫מה זה?‬
‫זה מסווג.‬
‫חבל.‬
‫ניסיתם את זה?‬
‫אתם נראים מודאגים.‬
‫אנחנו מודאגים.‬
‫אולי מק׳לרן צודק.‬ ‫אולי אני צריך בית חולים אמיתי.‬
‫לא.‬
‫אתה צריך להיות כאן.‬
‫טוב, בוא נוריד לך את החולצה.‬
‫בדרך כלל אני שמח לשמוע את זה ממנה.‬
‫אני גם אוהב את החולצה הזאת.‬
‫זה בסדר. תן לה לעבוד.‬
‫גם את רופאה ב־FBI?‬
‫טקטיקנית.‬
‫אני לא יודע מה זה.‬
‫איפה הם?‬
‫אני מקווה שהם מייצרים את מה שהם צריכים,‬ ‫ושיגיעו בקרוב.‬
‫הם היו צריכים כבר להגיע, ואתה יודע את זה.‬
‫מרס, זה בסדר.‬
‫מה שלא יקרה עכשיו,‬ ‫הרגע מנענו פיצוץ גרעיני, לא?‬
‫למה אין פה...‬
‫עוגה,‬
‫ו״כל הכבוד חבר׳ה״?‬
‫אולי אחרי שננקה אותך ותנוח קצת.‬
‫טוב. בואו נוריד את החולצה.‬
‫- ג׳ף -‬
‫אלוהים.‬
‫הדם לא שלי.‬ ‫-אז של מי?‬
‫לא חשוב.‬
‫אני שמח לראות אותך,‬ ‫אבל אני חייב להחליף בגדים ולצאת.‬
‫ביטלו את התרעת הפינוי.‬
‫אני יודע. הייתי בצוות שמצא את הפצצה.‬
‫כמובן.‬
‫טוב.‬
‫קח את מה שאתה צריך,‬ ‫תחליף בגדים, ולך.‬
‫אני רוצה שתעזוב.‬
‫מה?‬
‫אל תעמיד פנים שלא שמעת אותי.‬
‫למה את עושה עניין מזה ששכחתי משהו?‬
‫זה לא סתם משהו.‬
‫בואי נדבר כשאחזור הביתה.‬ ‫-לא. זה הבית שלי.‬
‫אתה לא נשאר פה. אני כן.‬
‫לא האמנתי שהחפצים שלך‬ ‫עדיין היו כאן כשנכנסתי.‬
‫לא סיפרתי לך איזה יום היה לי?‬
‫אז תחזור אליו! אל תיתן לי להפריע לך.‬
‫בבקשה,‬
‫תגידי לי שאת לא זורקת לפח‬ ‫עשר שנות נישואים,‬
‫ואת כל מה שהיה לפני זה,‬
‫רק בגלל שלא זכרתי משהו שקרה לפני 17 שנה.‬
‫אתה יודע את מה באמת זרקתי לפח?‬
‫את הסיכוי לחיים עם ג׳ון.‬
‫למה את כל הזמן מזכירה את...‬
‫במקומו, בחרתי בך,‬
‫הגבר שהופיע בחיי וסחף אותי.‬
‫הגבר שהיית.‬ ‫-אני כאן.‬
‫לא, גרנט. זאת הבעיה.‬
‫הגבר הזה איננו.‬
‫הגבר החדש מפחיד אותי.‬
‫ארזתי לך תיקים.‬
‫אתה לובש רק שליש מהבגדים שלך. כולם שם.‬
‫אז חשבתי...‬
‫ירו בי מספר פעמים במקום שנקרא ״ארכיב״,‬
‫אבל נשארתי בחיים הודות למשהו בשם ״נניטים״‬
‫שהיו בדם שהחזקתי, שתיקנו את הנזק מהכדורים,‬
‫והשתלת בצוואר שלי התקן קשר‬ ‫שאיפשר לנו לדבר.‬
‫ואת בטוחה שאת רופאה ב־FBI?‬
‫אולי תספרי לי מה באמת קורה פה?‬
‫אני יודע שלפעמים אני...‬
‫נאיבי מתוך בחירה, אבל...‬
‫אני לא אידיוט גמור.‬
‫איך הכאבים?‬
‫מחמירים, האמת.‬
‫אשמח לתוספת של...‬
‫תרופת הפלא.‬
‫תישן עוד, בסדר?‬
‫נדבר על זה בבוקר.‬
‫טוב, אבל אל תשכחי, טוב?‬
‫כי אשמח לשמוע את התשובות...‬
‫תשובות לשאלות האלה.‬
‫היא הגיעה.‬
‫היי.‬
‫עדיין מאבד נניטים?‬
‫ירדנו ל־20 אחוזים ממה שהיה.‬
‫בדיקות דם?‬
‫CBC כל שעתייים.‬ ‫ספירת הלימפוציטים לא טובה.‬
‫טוב.‬
‫לבופלוקסצין ויוד. עירויים?‬
‫תאי גזע וטסיות, בינתיים.‬
‫הבאתי את הנניטים שהיו לי, אבל...‬
‫הוא יזדקק לנניטים בסיווג צבאי.‬
‫תודה.‬
‫אני חייבת להאמין שאחרי מה שדייוויד עשה,‬
‫המנהל שלח צוות D שמייצר אותם ברגע זה.‬
‫טוב. חילופי משמרות.‬
‫את חייבת לנוח, אחרת לא תוכלי לעזור לו.‬
‫סמכי עליי.‬
‫אילסה?‬
‫מה קורה?‬ ‫-אני מקבלת תשדורת.‬
‫מהמנהל?‬
‫יש להניח, אבל תפקודי לא הופסק.‬
‫נראה שזו העלאת קובץ.‬
‫בלוק גדול של נתונים מוצפנים‬ ‫נכתב בליבת הזיכרון שלי.‬
‫מה?‬
‫את יכולה לחסום את זה?‬
‫לא.‬ ‫-טוב...‬
‫זה מוחק משהו חיוני? את בסדר?‬
‫אם זה יימשך,‬ ‫היכולת הקוגניטיבית שלי תפחת באופן משמעותי.‬
‫- תשדורת נכנסת -‬
‫היי. אני יודע שמאוחר.‬
‫כן, מאוחר מאוד. טוב, סליחה.‬
‫תסתום לרגע.‬
‫משהו מוזר קורה לאילסה.‬
‫זה לא לטלפון. תגיע הנה.‬
‫היי.‬
‫היא נשארה איתו כל הלילה?‬ ‫-כן.‬
‫הכרחתי אותה לנוח שעתיים‬ ‫כשרק הגעתי, אבל זהו.‬
‫מה שלומו?‬
‫בזכות הנניטים המעטים שהבאתי‬ ‫הוא שרד את הלילה,‬
‫אבל גם הם כבר מתחילים לקרוס.‬
‫טוב.‬
‫שיט.‬
‫מאק!‬
‫תקשיב.‬
‫קארלי, זה ג׳ף. נחטפתי.‬
‫יצאתי מהחדר שבו כלאו אותי,‬ ‫אבל הם שומרים על כל היציאות.‬
‫זה כנראה קניון נטוש או משהו.‬
‫אני יודע שזאת הפרה של פרוטוקול 6,‬ ‫אבל אני צריך ש...‬
‫ממתי ההודעה?‬
‫שמונה שעות לפחות.‬
‫פיליפ, תעלה לי את כל הקניונים באזור.‬
‫אתה יכול לזהות את אלה‬ ‫שננטשו, או עדיין בבנייה?‬
‫זה היחיד שמתאים.‬
‫שים עין על מצלמות התנועה באזור הזה.‬
‫כן, המפקד.‬
‫טרוו.‬
‫שוב נשארנו שנינו.‬
‫נהיה בקשר.‬
‫היי.‬
‫שוב את.‬
‫ספר לי מה שלומך.‬
‫יותר גרוע.‬
‫אשמח לחיזוק של ה...‬
‫אין לנו הרבה. אני נותנת לך בקיצוב.‬
‫קיוויתי שכבר לא יהיה צורך.‬
‫את רופאה טובה עד כדי כך?‬
‫לא. פשוט קיוויתי שתגיע עזרה.‬
‫מהמנהל.‬
‫מה?‬ ‫-שמעתי אותך.‬
‫אני צריך לקנא בו?‬
‫לא.‬
‫דייוויד,‬
‫אני לא באמת עובדת ב־FBI.‬
‫כן... לא.‬
‫אני יודע.‬
‫את מהעתיד.‬
‫הארכיבאית סיפרה לי.‬
‫היא חשבה שאני אחד מכם.‬
‫נשמע שאתם מנסים להציל את העולם, מה?‬
‫אתה כועס?‬
‫שניסית להציל את העולם?‬
‫לא, ש...‬
‫ששיקרתי לך כל הזמן הזה.‬
‫ידעתי שמשהו קורה.‬
‫אולי על זה שלא סמכת עליי.‬
‫לא.‬
‫אני סומכת עליך.‬
‫לא מספיק כדי להגיד לי שלא אשרוד.‬
‫אני יודע לפי ההרגשה שלי.‬
‫דייוויד, אני מאמינה...‬
‫אני מאמינה שהעזרה בדרך.‬
‫אני יודע שאת מאמינה.‬
‫אני אוהב את זה בך.‬
‫הצלת אלפי נפשות.‬
‫המנהל חייב להציל אותך.‬
‫היו לי הביצים לעשות את זה בגלל שהיית שם.‬
‫במקום התרופה הטובה,‬
‫אולי תיתני לי משהו אחר? כי הכאב הזה...‬
‫הכאב ממש קשה.‬ ‫-טוב.‬
‫ואז אולי נחזור הביתה?‬
‫המנהל בטח יודע את הכתובת שלנו, נכון?‬
‫טוב.‬
‫החומר הזה...‬
‫מרדים אותי.‬
‫אני יודעת.‬
‫בבקשה, אל תלכי, טוב?‬
‫אני רוצה להמשיך לדבר.‬ ‫אני רק עוצם עיניים לרגע.‬
‫תישארי.‬
‫אין כלום בקומה הזאת.‬
‫קארלי, בואי לרציף המטען. אולי מצאתי משהו.‬
‫פיליפ, איחרנו. הם אינם.‬
‫אבדוק בצילומים. הם בטח היו שם.‬
‫- צילומי מצלמות תנועה בהורדה -‬
‫רגע.‬
‫קארלי.‬
‫מצאנו אותו.‬
‫זה כבר יותר מפטה־בייט.‬
‫זה משכתב את זיכרון הליבה שלה.‬ ‫אפשר לעצור את זה?‬
‫גם לא אילו רציתי.‬
‫תראו, אילסה אמנם מלאכותית,‬ ‫אבל חיים הם חיים.‬
‫אתה מנסה לשכנע אותי שאכפת לך עכשיו?‬
‫שנינו יודעים את הסוד הקטן שלך.‬
‫אילסה חצתה את סף התבוניות‬ ‫רק כתוצאה מהמגע שלה עם המנהל.‬
‫שמרת את זה לעצמך כי ידעת שאם הממשלה תגלה,‬ ‫יבואו וייקחו את אילסה ממך.‬
‫אולי זה נכון, אבל...‬
‫זה עדיין לא בסדר.‬
‫אל תדאג. המנהל לא מסוגל לקחת חיים.‬
‫היכולות של אילסה אולי מופחתות,‬
‫אבל התודעה הבסיסית שלה,‬ ‫אם אפשר לקרוא לה כך, לא תיפגע.‬
‫המנהל רק מוחק קוד ישן.‬
‫אתה יודע, כפילויות, ו...‬
‫דברים חסרי תועלת.‬
‫זה קצת משפר את הרגשתי.‬
‫והרגשתי תשתפר אחרי שאגלה‬
‫אם התוכנה הענקית שהיא מורידה‬ ‫היא מה שאני חושבת.‬
‫יש לכן עוד מטופל.‬
‫בואו נראה.‬
‫בעדינות.‬
‫באמת, זה לא כל כך נורא.‬
‫די. תן לה לעזור לך.‬ ‫-אתה נראה לא משהו.‬
‫אולי בגלל שתפסו אותי,‬ ‫חקרו אותי, וניסו להרוג אותי.‬
‫מי? הסיעה?‬ ‫-001.‬
‫הוא היה מאחורי קיר חסום,‬
‫כבול לכיסא גלגלים.‬
‫הם פועלים יחד.‬
‫זאת הייתה המשימה שלי. לגלות.‬
‫במקום, הם גילו אותי.‬
‫לולא את...‬
‫מה שלומו?‬
‫אני חייבת שצוות D יגיע.‬
‫מיד.‬
‫ממש עכשיו, כי הוא לא יחזיק מעמד.‬
‫מרסי, אני...‬
‫שמעת אותי?‬
‫אני יודעת שאתה יודע מי אני.‬
‫אני יודעת שאתה מתבונן.‬
‫הצלת את חיי כשאיפסת את התודעה שלי.‬
‫הצלת אותו אחרי התרסקות מטוס‬ ‫שהוא לא היה אמור לשרוד.‬
‫אז למה אתה לא מציל את חייו של אדם‬
‫שבלי שום הכשרה,‬
‫בלי להישבע אמונים,‬
‫ובלי לחשוב על עצמו, הציל אלפי בני אדם?‬
‫למה?‬
‫מרס...‬
‫היי. סליחה. אני כאן.‬
‫בהחלט.‬
‫שמעו את הצעקות שלך מקילומטר.‬
‫הייתה לה סיבה טובה.‬
‫הסוכן מק׳לרן.‬
‫הרסתי לך את החליפה, מה?‬
‫היא נראתה יקרה.‬
‫זה בסדר.‬
‫דייוויד, דע לך שכולנו אסירי תודה.‬
‫לא כל אחד יכול לומר‬ ‫שהוא הציל 50,000 נפשות.‬
‫אוסיף את זה לקורות החיים שלי.‬
‫אז שכבתי פה ותהיתי,‬
‫מה שמך האמיתי?‬
‫בעתיד, אני מתכוון.‬
‫בעתיד?‬
‫אל תדאג.‬
‫סודכם שמור עמי.‬
‫שמי 3468.‬
‫זה שם מטופש.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫זה אחד הדברים בעתיד שאנחנו רוצים לשנות.‬
‫ואת?‬
‫לא, אל תגידי לי.‬
‫מרסי...‬
‫אפשר לחזור הביתה עכשיו?‬
‫נראה לי ששם יהיה לי שם יותר נוח.‬
‫טוב. בוא נלך הביתה.‬
‫אולי כולם יבואו?‬
‫כי יש לי עוד המון שאלות.‬
‫כולם כאן.‬
‫אז למה באתם עד לכאן?‬
‫כלומר, למאה הזאת.‬
‫המצב לא כל כך טוב בעתיד, דייוויד.‬
‫ורצינו לשנות את זה.‬
‫כן, לא...‬
‫למה לא פשוט סיפרתם לנו מה ישתבש,‬
‫ואיך לפתור את זה?‬
‫כבר ידעתם מה משתבש.‬
‫ומה צריך לעשות כדי לפתור את זה.‬
‫כן, אולי...‬
‫האמנו שאם נמנע מספיק התרחשויות רעות,‬
‫העתיד שממנו באנו לא יתקיים.‬
‫אבל למה כל הסודות האלה?‬ ‫למה לא פשוט להגיד,‬
‫״היי, אנחנו מהעתיד. המצב עוד מעט מתחרבש.‬
‫בואו נטפל בזה.״‬ ‫-מי היה מאמין לנו?‬
‫כן, זה נשמע כמו בולשיט‬ ‫כשאומרים את זה בקול רם.‬
‫לגמרי.‬
‫אבל הייתם יכולים‬ ‫להוכיח שזו האמת בקלות, לא?‬
‫בטח יש לכם ידע שהוא הרבה מעבר לשלנו.‬
‫וכל מעצמות העולם היו עושות כל שביכולתן‬
‫כדי להשיג את הידע הזה למטרותיהן.‬
‫המאה ה־21 דפקה את העניינים, דייוויד.‬
‫אנחנו רק מנסים לעשות סדר בבלגן.‬
‫אבל זה הבלגן שלנו.‬
‫אתה לא מבין?‬
‫אנחנו אלה שצריכים לעשות סדר.‬
‫ומה אם גם אחרי כל מה שעשיתם,‬ ‫זה עדיין לא יעבוד?‬
‫לא הרמנו ידיים.‬
‫כל עוד המנהל קיים, לא נרים ידיים.‬
‫וואו.‬
‫אני יכול לדבר על זה כל הלילה.‬
‫בוא נארח כאן לארוחת ערב מתישהו.‬
‫אבל אני מתעייף פתאום.‬
‫טוב. נלך.‬
‫תודה, דייוויד.‬
‫בוא הנה, חתיכת גיבור.‬
‫ברצינות, כל הכבוד, אחי.‬
‫המעשה הכי אמיץ שראיתי בחיי. באמת.‬
‫תנוח.‬
‫מגיע לך.‬ ‫-אל תהיו זרים.‬
‫זרים?‬
‫דייוויד, אתה חבר בצוות עכשיו.‬
‫לא היית רוצה פשוט להישאר פה ככה?‬
‫אולי אפשר.‬
‫בואי ננסה.‬
‫בויד?‬
‫לחץ הדם בקריסה.‬
‫הוא בפרפור חדרים.‬ ‫-דייוויד, תחזיק מעמד.‬
‫דייוויד, בבקשה תחזיק מעמד.‬
‫דייוויד.‬
‫בבקשה, תחזיק מעמד.‬
‫היי.‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫פרוטוקול אומגה.‬
‫לא.‬
‫עברית: יניב אידלשטיין‬