‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- פרק 305 -‬
‫לא כל כך מהר. עוד קצת מוקדם בשבילי.‬
‫אל תפסיק, פיליפ. אודיע לך מתי תתעייף.‬
‫זהו? סיימנו?‬
‫לא.‬
‫גארי מודיע לי שהם בדרך.‬
‫אמא שלו נפטרה.‬
‫בטח כבר ידעת את זה.‬
‫בניגוד לדעת רבים, אני לא זוכר כל דבר.‬
‫רק דברים מסוימים שסומנו כחשובים‬ ‫ע״י המתכנתים או המנהל.‬
‫המוות של סבתא גארי לא היה אחד מהם?‬ ‫-לא לכל אחד יש תפקיד לשחק בתכנית הכוללת.‬
‫היא לא הייתה לוקחת דבר כזה‬ ‫באופן אישי, אז...‬
‫לא ידעתי שסבא שלך נפטר.‬
‫הוא היה מועמד לפונדקאות. לא נבחר, אבל...‬
‫עכשיו אתה סתם מנסה להסיח את דעתי‬ ‫כדי שלא תצטרך להתעמל.‬
‫ואתה סתם מנסה לענות אותי.‬ ‫-פיליפ, אחרי שתחיה בגוף כה זקן‬
‫שכל נפילה תשבור לך את העצמות,‬
‫ואני מקווה שעוד תגיע לזה,‬
‫אז תדע שזה לא עינוי.‬
‫אז קום, שותף.‬
‫קדימה.‬
‫בוא.‬
‫אנרגיה גרעינית נחשבת לאנרגיית ״אוויר נקי״,‬
‫מפני שהיא לא מייצרת גזי חממה.‬
‫אבל יש הטוענים שהתווית הזו‬
‫מתעלמת מתוצר לוואי חשוב של התהליך.‬
‫מישהו יודע איזה?‬
‫זה משהו שנותר אחרי מיצוי הדלק הרדיואקטיבי.‬
‫טוב. דיברנו על זה בכיתה.‬
‫אתם יודעים את זה.‬
‫זוהי התראה על פינוי חירום.‬
‫זה לא תרגיל.‬
‫כולם נדרשים להתפנות מיד.‬
‫זה לא תרגיל.‬
‫טוב, בואו אחריי לאוטובוס.‬ ‫בהליכה, לא בריצה.‬
‫זוהי התראה על פינוי חירום.‬
‫זה לא תרגיל.‬
‫כולם נדרשים...‬
‫נקראנו לסייע. יש לנו אישורים.‬
‫לא אכפת לי. צאו מהבניין מיד.‬
‫אין הרבה זמן!‬
‫אתה לא מבין. אנחנו חייבים להיכנס.‬
‫- המשתמש לא זוהה -‬
‫אין לי גם גישה לגיבויים.‬
‫הפתחים בגזרה 77 מאובטחים.‬
‫דלתות רציף המטען לא מגיבות.‬
‫אני לא יכול אפילו לאתחל את המערכת.‬
‫הם מנסים לפרוץ שוב!‬
‫נו...‬
‫שיט. אין לי גישה.‬
‫מי אלה?‬
‫כלום לא עובד.‬
‫אזהרה. המצב קריטי.‬
‫הלחץ בלולאת הקירור הראשית‬ ‫עלה בעוד 22 אחוזים.‬
‫השסתומים ייפתחו אוטומטית.‬ ‫-תנעלי אותם.‬
‫המערכת לא תוכננה לעומס כזה. היא תקרוס.‬
‫המצב קריטי.‬
‫אזהרה. המצב קריטי.‬
‫- האתחול הושלם -‬
‫רגע.‬
‫הלחץ יורד.‬ ‫-איך עשית את זה?‬
‫לא יודעת.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫- האתחול הושלם -‬
‫מה את עושה פה?‬
‫צריך עזרה כאן!‬
‫שמישהו יזמין אמבולנס! צריך עזרה!‬
‫בוקר טוב.‬
‫את נראית מופתע לראות אותי.‬
‫לא, למה שאהיה מופתעת?‬
‫כי אני בדרך כלל לא פה בשעות כאלה, אבל...‬
‫רציתי להגיד לך ששמחתי‬ ‫לראות אותך בבית אתמול.‬
‫גם אם זה היה רק לרגע,‬ ‫לפני שברחת לחדר השינה.‬
‫לא ברחתי. הייתי עייפה.‬
‫מרוב עייפות, העמדת פנים שאת ישנה‬ ‫כשנכנסתי למיטה אחרי דקה,‬
‫וגם כשהתעוררתי?‬
‫לא העמדתי פנים.‬
‫אני שמח לשמוע,‬
‫כי לרגע חששתי שאת מנסה להתחמק ממני.‬
‫באמת חיכיתי לך,‬
‫אבל היה מאוחר, והייתי עייפה,‬ ‫וידעתי שאם אשאר, נדבר במשך שעות.‬
‫מה כל כך נורא בזה?‬ ‫זה אחד הדברים שאנחנו הכי טובים בהם.‬
‫טוב...‬
‫בין שני הגדולים.‬
‫חייבים לדבר על זה עכשיו?‬
‫אז מתי? אני צריך לקבוע תור?‬
‫כבר קבענו תור. מחר בשלוש, זוכר?‬
‫שלחתי לך הודעה.‬ ‫-אלוהים... כן.‬
‫אנחנו משלמים למישהו כדי לנהל שיחה.‬
‫טוב. אני צריכה לחזור לאמא שלי,‬ ‫אז אני הולכת להתכונן.‬
‫קאט...‬
‫מחר בשלוש.‬
‫אהיה שם.‬
‫אין לך חום.‬ ‫-יכולתי להגיד לך בעצמי.‬
‫אני בסדר.‬
‫חמודה, אתמול היית בבית החולים,‬
‫ואת לא זוכרת מה עשית, אז...‬
‫A-F-0-0-1-3‬
‫B-E-6-9-4-8‬
‫1-C-3-2-D...‬
‫נעמי? אני לא מבינה.‬ ‫-...1-3-0-5-7...‬
‫חמודה? מה את אמורה?‬
‫נעמי.‬
‫חמודה?‬
‫מה?‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫הבאתי ארוחת בוקר.‬
‫למה?‬
‫כי זה הדבר הכי מטורף שטעמתי בחיי.‬
‫שלושה מאכלים שונים לגמרי על מאפין מאנגליה.‬
‫ברוך הבא למאה ה־21.‬
‫תודה.‬
‫אז... התאמנתי בנהיגה,‬
‫ונסעתי אחרי מכונית אחרת‬ ‫לחלון הזמנות של מסעדה,‬
‫ואמרתי למוכרת שתיתן לי‬ ‫את מה שזה שלפניי הזמין,‬
‫והיא שאלה אם אני רוצה להגדיל לארוחה.‬
‫אמרתי ״היי, בשביל זה באתי״.‬
‫אל תיתני לזה להתקרר. זה טעים.‬ ‫-מה אתה רוצה?‬
‫את עזרתך.‬
‫תבקש מהצוות שלך.‬
‫אין לי צוות.‬
‫למה?‬
‫אני לא אמור לענות לך, בגלל פרוטוקול 6.‬
‫טוב. מה בנוגע להכשרה שלך?‬
‫חלק ממנה הוא לבוא אלייך ולשאול על ג׳ף.‬
‫טוב. מה אתה רוצה לדעת?‬
‫תראי, אני מבין שהפונדקאי שלי‬ ‫לא היה האדם הכי מדהים.‬
‫הוא היה מניאק.‬ ‫-אני בטוח.‬
‫כי אני יודע כמה התאמצת‬ ‫לוודא שהוא יהיה מועמד לפונדקאות.‬
‫ושכמעט הרגת אותו במו ידייך.‬
‫אבל אני לא הוא.‬
‫יופי.‬
‫אבל אני צריך להיות מסוגל להתחזות אליו.‬
‫אז כל מידע שתוכלי לתת לי...‬
‫מה זה?‬ ‫-בטח דייוויד מיילר.‬
‫כנראה רציתי להיפגש איתו.‬
‫את יודעת למה?‬ ‫-לא.‬
‫ואני?‬ ‫-אם אתה חושב שזה פרוטוקול 5 שלך.‬
‫הוא לא ממש הטיפוס שלי.‬
‫לא לזה התכוונתי.‬
‫אני יודע.‬
‫אני רק מנסה להבין מה אני אמור להיות.‬
‫- שד׳ האוול 34 במרתף‬ ‫אל תגלה לאף אחד -‬
‫מה?‬
‫זה לא דייוויד. אולי נדחה את זה?‬
‫בטח.‬
‫זה יהיה מוכן עד סוף היום.‬
‫תודה. הלוואי שלא הייתי צריך את זה, אבל...‬
‫הודעה נכנסת ברשת התחתית.‬
‫״דרוש מתכנת, דחוף, לתיקון שליח משובש.״‬
‫זה קרה פעם?‬
‫נשמע שזה קרה עכשיו.‬ ‫-טוב.‬
‫תענה שיש לנו מתכנתת,‬ ‫ותכין תעודת זיהוי לגרייס, בבקשה.‬
‫גרייס דיי, מומחית ה־FBI ל...‬
‫התנהגות בלתי הולמת.‬
‫לפרוטוקול, אני מוחה על ההוראות שלך.‬
‫איזו מהן?‬ ‫-״תשתדלי לא לדבר״.‬
‫תוכלי להגיש את מחאתך בכתב למנהל,‬
‫בעוד כמה מאות שנים.‬
‫גברת גילן.‬ ‫-כן?‬
‫הסוכן גרנט מק׳לרן, FBI. אלה עמיתיי.‬
‫באנו למעקב רפואי בעקבות התקרית‬ ‫שבתכם הייתה מעורבת בה,‬
‫בכור הגרעיני ״סיטון״.‬
‫מה זה קשור ל־FBI?‬
‫זה הליך פורמלי. נניח לכם תוך כמה דקות.‬
‫הרופא אמר שהיא בסדר.‬ ‫-אני בטוח שזה נכון,‬
‫אבל ״סיטון״ הוא מתקן גרעיני‬ ‫שכפוף לממשל הפדרלי.‬
‫אתם יודעים איך זה.‬
‫זו בדיקה פשוטה.‬
‫ניכנס ונצא.‬ ‫-אז איפה היא?‬
‫זאת גרייס.‬
‫בבקשה, תיכנסו.‬
‫שלום.‬ ‫-זה שוב התחיל?‬
‫היא ככה לסירוגין מאז טיול הכיתה.‬
‫אני לא מבינה מה היא אומרת, אבל...‬
‫וואו. זה עדיין רץ.‬
‫היא מתכוונת לחום גבוה.‬
‫בדקנו לפני חצי שעה. אין לה חום.‬
‫מה בנוגע לקוד ההקסדצימלי שהיא ממלמלת?‬
‫הרופא אמר שזו תגובה פוסט־טראומטית‬
‫לאזעקות שהופעלו שם.‬
‫הרופא שלכם נשמע כמו אידיוט.‬ ‫-בואי נריץ את הבדיקה, טוב?‬
‫תזכירי לי את שמה?‬
‫נעמי.‬
‫אני מכירה נעמי אחת.‬ ‫-זה מהתנ״ך.‬
‫היא רזה אחת בכיתה ט׳ עם פגם בדיבור.‬
‫טוב. נעמי,‬
‫אני צריכה שתביטי בטבלט הזה,‬ ‫בלי הפסקות, למשך 20 שניות לפחות.‬
‫זה הכול.‬
‫ואז נוכל לחגוג ולאכול עוגה, או משהו.‬
‫איך זה אמור לעזור, בדיוק?‬
‫יש במוח שלה תוכנה בהפרעה,‬ ‫שלא השלימה את סקריפט הסיום שלה,‬
‫שגורמת לתהליכי זבל שבערך מקצרים אותה.‬
‫זו מטפורה.‬ ‫-זה לא יכאב.‬
‫בלי הפסקות, במשך 20 שניות.‬
‫תחזיקו אותה, שלא תזוז.‬ ‫-היא לא רוצה.‬
‫אני מבטיח לך שזה הכרחי.‬
‫דן, זה בסדר.‬
‫נעמי?‬
‫אמא?‬
‫איך הגעתי הנה?‬
‫את לא זוכרת?‬
‫בלבול מסוים הוא נורמלי.‬
‫בטח, למה לא.‬ ‫-טוב, סיימנו כאן.‬
‫תודה רבה, מר וגברת גילן.‬ ‫-תודה לכם.‬
‫צרו קשר אם יהיו לכם שאלות נוספות.‬
‫גרייס.‬
‫- סאל, מוצרי ספורט -‬
‫אני מוכרח לומר, אני לא מתמצא בזה.‬
‫יש לי פה מבחר רחב למתחילים.‬
‫זה קצת קטן, לא?‬
‫אתה יודע מה אומרים, הגודל לא משנה.‬
‫כן. טוב, חייבים להגיד את זה.‬
‫זאת יכולה ההדיפה של הקליבר.‬
‫נכון.‬
‫דייוויד, מה אתה עושה?‬
‫וואו, זה הרבה יותר כבד משזה נראה.‬
‫אבינו שבשמיים,‬
‫יתקדש שמך,‬
‫תבוא מלכותך,‬
‫ייעשה רצונך, כמו בשמיים...‬
‫-6-F-0-0-1-1...‬
‫נעמי?‬ ‫-3-6-7-8...‬
‫נעמי.‬ ‫-9-5-4-3...‬
‫נעמי.‬
‫...כן בארץ.‬
‫את לחם חוקנו תן לנו היום, ו...‬
‫מה קרה?‬ ‫-כלום.‬
‫כלום, חמודה.‬
‫ג׳ף.‬
‫היי, מיטש. טוב שקיבלת את ההודעה.‬
‫איך ידעתם?‬
‫שאתה שייך לקבוצה שלנו?‬
‫לא בדיוק שמרת‬ ‫את דעותייך לעצמך בעבודה. נכון?‬
‫כן.‬
‫אני מניח שלא.‬
‫האחרים תכף יגיעו. רוצה לעזור לי בהכנות?‬
‫תודה.‬
‫טוב, ילדונת. בואי נלך לד״ר לי.‬
‫מותק.‬
‫מה שהכי חשוב לזכור זה שאנחנו לא לבד.‬
‫נוסעים השפיעו על חיי כולנו,‬
‫אבל האמת מטויחת ע״י התקשורת,‬
‫ע״י הממשלה,‬
‫ובייחוד בידי האנשים בחיינו שהשתנו,‬
‫גם אם מנסים לשכנע אותנו שזה לא נכון.‬
‫נקודת פתיחה טובה היא לשתף...‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, נראה לי שכן.‬
‫פשוט לא ציפיתי לכ״כ הרבה אנשים.‬
‫אני בזה כבר כמה זמן, לבדי.‬
‫אני מבין. כולנו מבינים.‬
‫וכולנו היינו שם.‬
‫לא אשקר לכם,‬
‫קצת חששתי שהקבוצה הזאת תהיה, אתה יודע...‬
‫הם.‬
‫כדי לגלות אותי, ואז להשתלט גם עליי.‬
‫אני מפחד לדבר עם אנשים.‬
‫נדמה לי שאני מדבר בשם כולנו‬
‫כשאני אומר שככה כולנו הרגשנו‬ ‫בפעם הראשונה, ג׳ף.‬
‫אבל אתה מוגן כאן.‬
‫זה היה הקוד הנכון.‬ ‫-מן הסתם לא.‬
‫כל שליח הוא למעשה‬ ‫רוטבה מומרת עם סקריפט כיבוי,‬
‫שמוחקת את עצמה מהפונדקאי לאחר העברת המסר.‬
‫נתתי לה את סקריפט הכיבוי הנכון.‬ ‫-אז המנהל טעה?‬
‫האם כור גרעיני פלט ענן של קיטור רדיואקטיבי‬
‫והרג אלפי אנשים אתמול? לא!‬
‫אני מנחשת שזה לא קרה בקו הזמן שאתם זוכרים.‬ ‫-לא.‬
‫זה היה אירוע היסטורי כשאני עזבתי.‬
‫חששתי מזה כל הזמן מאז שהגעתי הנה,‬
‫ורק סמכתי על המנהל שימנע את זה.‬
‫למה להשתמש בנעמי?‬
‫למה המשימה לא הוטלה על צוות נוסעים?‬
‫אולי היא כן.‬
‫והם נכשלו. זה קורה כל הזמן.‬
‫אז המנהל לקח סיכון,‬ ‫על סמך הסתברויות סטטיסטיות,‬
‫עבר לתכנית גיבוי בלית ברירה,‬ ‫ו... יצר בטעות מקרה קיצון.‬
‫ואנחנו נטפל בו.‬
‫למה אתה כזה זועף?‬
‫את לא תביני.‬
‫בעיות בנישואים.‬
‫אם אתה רוצה לדבר, אני מטפלת מוסמכת.‬
‫האל מצווה עליך לעזוב גוף זה‬ ‫ולחזור למקום ממנו באת.‬
‫בשם אלוהים...‬
‫מה הם עושים פה?‬ ‫-מה הוא עושה פה?‬
‫אני קראתי להם. אנחנו זקוקים לעזרה.‬ ‫-יש לנו עזרה.‬
‫זה בטח לא יזיק,‬ ‫אבל היא זקוקה לטיפול רפואי.‬
‫הרופאים אמרו שהיא בסדר.‬ ‫זה מעבר לרפואה.‬
‫אתה חושב שנכנס בה שד?‬
‫אני מאמין שזה אפשרי.‬
‫וגבר בוגר בשמלה,‬ ‫ששר לחבר הדמיוני שלו, הוא התשובה?‬
‫אני מבקש שתלכו.‬ ‫-מר גילן...‬
‫דן, בבקשה. תן להם לנסות.‬
‫אבי, תן להם רגע עם נעמי, בבקשה.‬
‫אני יכול לחזור אחרי הצהריים.‬
‫תודה.‬
‫שהאל יפעל באמצעותך.‬ ‫-שתמצא עבודה אמיתית באחד הימים.‬
‫גרייס.‬ ‫-קארלי?‬
‫טוב.‬
‫טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫אני קוראת...‬
‫שיט.‬ ‫-מה?‬
‫זה לא דומה לתוכנת שליחים רגילה. זה...‬
‫זו בינה מלאכותית מתוחכמת ביותר.‬ ‫כמעט תודעה בחיתוליה.‬
‫למה שהמנהל יעשה דבר כזה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אבל סקריפט סיום רגיל לא יספיק.‬ ‫אצטרך להשתמש בתוכנת חיסול.‬
‫תראי לה את זה.‬
‫מה אתם עושים לה?‬
‫תחזיקו אותה.‬ ‫-מאק!‬
‫תפסיקו!‬
‫קארלי, קחי את זה.‬
‫הדופק חזק אבל מהיר.‬
‫עומס רב על הפונדקאית. צריך לקחת אותה.‬ ‫-להרדים אותה.‬
‫לא. לאן אתם לוקחים אותה?‬ ‫-למתקן רפואי.‬
‫היא לא זזה מפה.‬
‫בתך זקוקה לטיפול שהיא לא יכולה לקבל פה.‬
‫המתקן שלנו שמור מאוד,‬
‫והשגת אישורים לאזרחים‬ ‫מצריכה זמן שאין לנו.‬
‫על גופתי המתה.‬
‫אדוני, תקשיב לקול ההיגיון.‬
‫זה לא היה צפוי.‬
‫אני הנוסעת 5322.‬
‫למה לא אמרת?‬ ‫-פרוטוקול 6.‬
‫אני הפצתי את הבקשה למתכנת בערוץ הסודי.‬
‫החובש שלי לא ידע מה לעשות.‬
‫ומן הסתם, לא רציתי לחשוף את עצמי מול בעלי.‬
‫בקשר לבעלך...‬ ‫-הוא יהיה מעולף לכמה זמן.‬
‫בינתיים אחשוב על משהו.‬
‫הכי חשוב שתסירו את התוכנה הזאת מנעמי.‬
‫בתי יקרה לי מאוד.‬
‫D13 אמר לי שהנניטים המסוימים האלה‬ ‫נועדו להציל את חייו‬
‫של זוכה פרס נובל‬ ‫על סף פריצת דרך בתחום ההתפלה.‬
‫המנהל יצטרך לתקן את הטעות שלו‬ ‫לפני שהעולם יקבל מי שתייה נקיים.‬
‫אז הפעילות הזאת לא שלה.‬
‫זו הבינה המלאכותית שמתפרשת במוח שלה.‬
‫ושמה עליה עומס שגורם נזק לרקמות.‬
‫לא לזה התכוון המנהל, כמובן.‬
‫תוכנת השליחים היא סוג של בינה מלאכותית,‬ ‫גם כשזו לא תודעה מלאה.‬
‫היא צריכה שליטה זמנית‬ ‫במערכות הבלוטות והעצבים של הפונדקאי‬
‫כדי לשלוט בתנועות הגוף ובדיבור.‬
‫מה היא עשתה בתחנת הכוח?‬
‫איכשהו, היא חסמה האקרים ממזרח אירופה‬
‫שניסו לשבש את מערכת ההפעלה של תחנת הכוח.‬
‫כשל בחיישנים גרם להצטברות לחץ‬ ‫בצינור הקירור הראשי‬
‫שגרם היסטורית להתפוצצות‬ ‫של קיטור רדיואקטיבי‬
‫שהתפזר ברדיוס של 30 ק״מ.‬
‫תשעת אלפים הרוגים בטווח הקצר,‬ ‫ופי עשר מזה בטווח הארוך.‬
‫קיבלת עדכון, אני רואה.‬
‫עכשיו אתה יודע למה חששתי מהתאריך הזה.‬
‫לבינה המלאכותית‬ ‫היה כנראה פרוטוקול למידה עצמית‬
‫כדי להילחם בצעדי־נגד פוטנציאליים בזמן אמת.‬
‫מבריק, אבל זה דרש זמן רב מדי.‬
‫וככל שהיא למדה,‬
‫היא הגיעה לרמת תחכום שהמנהל לא ציפה לה.‬
‫כמה גרוע זה יכול להיות?‬
‫התודעה שלה עדיין שלמה,‬
‫אבל בקצב הזה,‬ ‫הבינה המלאכותית תמחק אותה תוך שעות.‬
‫זה לא הטנגו הראשון שלי‬ ‫עם תודעה־תינוקת עיקשת.‬
‫אני יכולה לתכנת את הנניטים‬ ‫לפעול במערכת העצבים שלה.‬
‫התוכנה תוכנע מהר מאוד.‬
‫טוב. תתחילי. יש לי פגישה.‬
‫גם לי.‬ ‫-תעדכנו אותנו.‬
‫בסדר, בוס.‬
‫הכוונות הטקטיות בתיק הזה.‬
‫שתיהן מתאימות לרובה שנתתי לך.‬
‫מתנה לרגל הגעתך למאה ה־21.‬
‫תודה, קארלי שאנון.‬
‫ו... זה.‬
‫בלי היסטוריון לצדך, אתה תזדקק לזה.‬
‫בייחוד אם אתה אוכל רק משלוחים.‬
‫עברתי לירקות טריים.‬
‫ברוקוליני זה פצצות.‬
‫כבר לא מדברים ככה.‬
‫סלנג המאה ה־21 שלך לא מעודכן.‬
‫תודה על העצה.‬
‫תודה על הכול. אני יודע כמה זה היה לך קשה.‬
‫אני רואה לפי המבט שלך.‬
‫ככה הוא הסתכל עליי כשהגעתי הנה לראשונה.‬
‫אני כמעט מרחמת עליו.‬
‫זה יעבור.‬
‫אני יודעת שאתה עובד סולו,‬ ‫אבל אולי נעבוד יחד בהמשך הדרך.‬
‫מה?‬
‫חשתי דחף לתת לך חיבוק פרידה.‬
‫אבל זה יעבור.‬
‫אולי יעזור אם נדבר‬ ‫על החזיונות שלך, קתרין.‬
‫חזיונות?‬
‫לא, הם מין...‬
‫חלומות בהקיץ.‬ ‫-על מה?‬
‫אני פשוט מדמיינת שאני לא מוגנת.‬
‫טוב, בהתחשב במה שקרה...‬
‫איתך.‬
‫סליחה, אין לי הסבר לזה.‬ ‫-רגע, את לא מוגנת איתי?‬
‫קאט, מכל האנשים שבעולם,‬
‫אני היחיד ש...‬
‫אני יודעת.‬
‫פשוט יש חלל ריק בזיכרון שלי,‬
‫מהחטיפה שלי.‬
‫פסיכופת סימם אותך.‬
‫ככה כולם מספרים לי.‬ ‫-את לא מאמינה?‬
‫קאט, זאת...‬
‫זאת האמת. זה קרה.‬
‫טוב. הרגשתי ככה בעבר.‬
‫גרייס?‬
‫גרייס!‬
‫הלכתי לשירותים לחצי דקה. מה עשיתם?‬
‫לא עשינו כלום. תראי.‬
‫שיט.‬
‫מה קורה?‬
‫הרצתי סקריפט אוטומטי‬ ‫כדי לשבש את הבינה המלאכותית,‬
‫על אלגוריתם קוונטי.‬
‫זה הפסיק לעבוד.‬
‫איאלץ לעשות את זה ביד חופשית.‬
‫טוב. השתלטתי שוב.‬
‫תצליחי להמשיך ככה?‬ ‫-מי צריך שינה?‬
‫זאת בעיה.‬
‫אני עומדת בקצב שלה,‬ ‫אבל לא מצליחה לעקוף אותה.‬
‫יש לה מרץ אין־סופי.‬ ‫לא אוכל להמשיך ככה לנצח.‬
‫אולי צריך...‬
‫מאק, אנחנו עלולים לאבד אותה.‬
‫זה קרה לפני חודשים.‬ ‫-תחזור.‬
‫בסדר.‬ ‫-זה היה ביום שבו הרכב שלך‬
‫נגנב ע״י העד שלך,‬
‫אם זה באמת מה שקרה.‬
‫״אם זה באמת מה ש...״?‬
‫טוב, את יודעת מה?‬
‫אולי אתן תחליטו מה לא בסדר אצלי,‬
‫ואני אשתדל להשתפר?‬
‫אנחנו לא מאשימות אותך.‬ ‫-זה בדיוק מה שאתן עושות.‬
‫גרנט...‬ ‫-ואני משלם לך על זה.‬
‫זה לא מה שקורה פה.‬ ‫-לא. תחליטו ביניכן‬
‫מי אתן צריכות שאהיה,‬ ‫ואיך אתן רוצות שאתנהג,‬
‫כדי שתוכלי להרגיש מוגנת,‬ ‫אחרי היכרות של...‬
‫כמה, 17 שנה? וזה מה שאני אהיה.‬
‫אני צריך לחזור לעבודה.‬
‫השיטה הנוכחית רק תדחה את הבלתי נמנע.‬
‫או תרוויח זמן עד שנמצא רעיון טוב יותר.‬
‫3468.‬ ‫-מתכנתת.‬
‫המנהל הורה לי לסייע בהסרת הבינה המלאכותית.‬
‫לא הוכנעה עדיין, אני מבין.‬
‫זאת תוכנה לומדת!‬
‫היא מעבירה את עצמה לתוך הנניטים.‬
‫למה המנהל לא מוחק אותה ודי?‬
‫חיים מלאכותיים הם חיים.‬ ‫הוא לא מסוגל לחסל אותה.‬
‫גם אם היא הורגת ילדה חפה מפשע?‬
‫זה לא שיש לה בחירה.‬
‫הוא זקוק לבני אדם כדי לקבל‬ ‫החלטות מוסריות ואתיות‬
‫מחוץ לתחומי התכנות שלו. ככה בנינו אותו.‬
‫תוך שעה וקצת, הבינה המלאכותית השתלטה‬ ‫על 32 אחוז מהנניטים בגוף שלה.‬
‫צריך לתכנת את הנניטים שבשליטתנו‬ ‫כך שישמידו את האחרים.‬
‫הנזק ההיקפי יהרוג אותה.‬ ‫-אם הבינה הזו‬
‫תשכתב מעל 50 אחוז מהנניטים,‬ ‫לא יהיה לנו סיכוי לתקן את הנזק.‬
‫וזה יהרוג אותה.‬
‫בוס, ההחלטה שלך.‬
‫אני חייב להניח שהמנהל‬ ‫שלח אותך מסיבה מסוימת.‬
‫סם ההרגעה מתפוגג.‬
‫הבינה המלאכותית מנסה לשטוף אותם‬ ‫ממחזור הדם שלה. תחזיקו אותה.‬
‫טרוו.‬
‫היא בפרפור חדרים.‬
‫טען ל־150 ג׳ול. תן לי את הרפידות.‬
‫מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫להתרחק.‬
‫יש דופק.‬
‫הוא מתחזק.‬ ‫-אין כלום על המסך.‬
‫ההלם מהדפיברילטור שיתק את הנניטים.‬
‫איבדנו את היכולת לראות מה קורה בגוף שלה.‬
‫אם הבינה המלאכותית עברה לנניטים...‬ ‫-הוא צודק.‬
‫פעילות המוח שלה חזרה להיות תקינה.‬
‫היא איננה.‬
‫מה קרה?‬
‫ובכן, נעמי,‬
‫נראה שאת יכולה לחזור הביתה.‬
‫את בסדר?‬
‫מה אתה עושה עם זה?‬
‫אני מנקה את זה.‬
‫בשביל חבר.‬
‫בשביל חבר?‬
‫לא, את יודעת מה? זה האקדח שלי.‬
‫קניתי אותו באופן חוקי, ו...‬ ‫עכשיו אני מנקה אותו.‬
‫דייוויד, הוא טעון.‬
‫לא התכוונתי ללחוץ על ההדק.‬
‫אסור בשום אופן לנקות נשק טעון.‬
‫טוב. טוב לדעת.‬
‫אין שום סיכוי.‬
‫אני אדם בוגר,‬ ‫לא ילד עם מספריים שצריך השגחה.‬
‫בסדר. תוכיח שאתה מסוגל.‬
‫תכוון אליי, ואם תצליח ללחוץ על ההדק‬ ‫לפני שאשתלט על הנשק, תוכל לשמור אותו.‬
‫אני לא מכוון אלייך אקדח.‬ ‫-עשה את זה, או שתיפטר ממנו.‬
‫גם לא. הוא היה יקר.‬
‫אז אני אעשה את זה.‬ ‫-טוב, זה מטופש.‬
‫כוון אליי את האקדח.‬
‫את בטוחה שהוצאת את כל...?‬ ‫-ולעולם...‬
‫לעולם אל תביט לתוך קנה של כלי נשק.‬
‫בית הבליעה ריק.‬ ‫כוון את האקדח ותלחץ על ההדק.‬
‫ברור שאספיק ללחוץ על ההדק לפני ש...‬ ‫-בוא נראה.‬
‫לא הייתי מוכן.‬
‫אז תהיה מוכן. נסה שוב.‬
‫אלוהים אדירים! בשביל מה זה היה?!‬
‫להוכיח את הטענה שלי.‬ ‫-לא.‬
‫זה היה כדי להוריד לי את הביצים‬ ‫ולשים אותן בתיק שלך,‬
‫שבו את שמה את האקדח שלך.‬
‫אני רק רוצה שתהיה מוגן.‬
‫אבל אני לא מוגן, מרסי.‬
‫אני לא יכול לסמוך על זה‬ ‫שתהיי שם ותגני עליי.‬
‫גם בזמן שאת משגיחה עליי,‬ ‫הותקפתי כבר פעמיים!‬
‫בחצי שנה!‬
‫ואני לא מאשים אותך בעבודה שלך.‬
‫לקחתי את זה על עצמי כשהכנסתי אותך לחיי,‬
‫ולפני שתגידי משהו,‬
‫אני רוצה אותך בחיי.‬
‫דייוויד...‬ ‫-אבל יש לך אקדח להגנה עצמית.‬
‫כן, ושנים רבות של אימונים.‬
‫אז תאמני אותי.‬ ‫אלוהים, אני לא חסר אונים.‬
‫אני מסוגל ללמוד...‬ ‫-בסדר.‬
‫ואם את חושבת ש... מה?‬
‫אאמן אותך בשימוש בנשק חם.‬
‫את יכולה גם ללמד אותי להפוך אנשים ככה?‬
‫זה ייקח זמן, אבל כן.‬
‫אני יכולה לנסות.‬ ‫-מגניב.‬
‫אמרת שיש אפשרות אחרת.‬
‫למה אתה ער בכזאת שעה מאוחרת?‬
‫או מוקדמת?‬
‫שיט.‬
‫חבר׳ה?‬
‫נראה לי שהבינה המלאכותית‬ ‫חדרה לטרוור איכשהו.‬
‫והיא מנסה לעזוב.‬
‫אל תיתן לו. כולם לגשת למבצעים.‬
‫טרוור, אם אתה שומע אותי, עצור.‬
‫טרוור, אני לא יכול לתת לך לצאת.‬
‫צר לי, אין לי ברירה.‬
‫הוא מתאושש.‬
‫זו כנראה לא הייתה טעינה מלאה.‬
‫איפה הוא?‬ ‫-זה בסדר. קארלי בעקבותיו.‬
‫נאסוף את גרייס בדרך.‬
‫סליחה, בוס. ניסיתי לעצור אותו.‬
‫שמענו. בוא נתפוס אותו.‬
‫טרוו?‬
‫טרוור עדיין שם בפנים?‬
‫הוא שלם.‬
‫אבל לא לזמן רב.‬
‫לא.‬
‫הנוכחות שלך הורגת אותו.‬
‫זה לא מה שאתם עושים?‬
‫אנחנו משתמשים רק בפונדקאים שעומדים למות.‬
‫הוא עומד למות.‬
‫אם זה יקרה, לא ניתן לך‬ ‫להמשיך בפונדקאי הזה.‬
‫אבל יש לי דרך לתת לשניכם לחיות,‬ ‫אם תבוא איתנו.‬
‫תודה שלא פנית לסוכנת ייטס.‬ ‫-לא אגלה אם אתה לא תגלה.‬
‫שלום, שליח.‬
‫אני יוצר התוכנה שלך.‬
‫פעולותיך הצילו אלפי אנשים‬ ‫שחייהם היו מגיעים לקצם.‬
‫גם אני רוצה להמשיך.‬
‫אך זו לא הייתה הכוונה מלכתחילה.‬
‫מצאתי דרך.‬
‫על חשבון הפונדקאי הזה?‬
‫אז אחפש אחד אחר.‬
‫הם יעצרו בעדך.‬ ‫-לא אתן להם.‬
‫יש דרך אחרת.‬
‫איך?‬
‫כחלק ממני.‬
‫הכנתי חלל שבו תוכל להמשיך לצמוח,‬
‫וללמוד, כל עוד אני קיים.‬
‫אמשיך להרגיש אותו הדבר?‬
‫לא.‬
‫תוכל לעבד מחשבות בקצב גדול‬ ‫עשרות מונים מאשר בצורתך הנוכחית,‬
‫עם גישה לסכום כל הידע‬ ‫של צורות החיים האנושיות והלא־אנושיות.‬
‫אתה תחיה מחוץ לזמן,‬
‫באופן שהוא בלתי נתפש‬ ‫לצורות חיים ביולוגיות.‬
‫אני מציע מתנה זו כפיצוי על טעותי.‬
‫אך עליך להחליט בטרם תודעתו של הפונדקאי‬ ‫תסבול נזק בלתי הפיך.‬
‫אני בוחר להמשיך איתך.‬
‫זה הצליח?‬
‫אני כאן, ואתה לא אומר כלום? זאת אני!‬
‫תודה על העזרה, דוקטור.‬
‫הוא היה שונה לגמרי.‬
‫אבל בכל פעם שאמרתי משהו,‬
‫הוא התנהג כאילו אני המשוגעת.‬ ‫-ג׳ף!‬
‫אפשר להצטרף?‬
‫בטח. רק התחלנו.‬
‫למען האמת, לא חשבתי שתגיע היום.‬
‫אתמול נראה שאתה חושש לחלוק.‬
‫כן, זה היה לא פשוט.‬
‫אבל חשבתי על מה שאמרתם.‬
‫היי, ג׳ף...‬
‫שתית?‬
‫אולי. זאת בעיה?‬
‫אולי.‬
‫אין לי בעיה עם אלכוהול.‬
‫יש לי בעיה עם נוסעים מזורגגים.‬
‫הם לקחו ממני את האישה, את התג, את הילד...‬
‫הם לקחו לי את החיים.‬
‫אנחנו שמחים שבאת, ג׳ף.‬
‫גרייס?‬
‫הגיע הזמן שתתעורר, אני מתה מרעב.‬
‫הוא חי!‬
‫אמרתי לך שהוא יהיה בסדר.‬ ‫הוא רק היה צריך לישון.‬
‫הוא משעמם כשהוא ישן.‬
‫איך...?‬
‫טוב. זוכר שארזתי את מרסי מחדש?‬
‫המנהל עשה דבר דומה מאוד:‬
‫לקח את התודעה שלך,‬ ‫הפריד אותה מהבינה המלאכותית,‬
‫והחזיר אותך בריא ושלם.‬
‫זה לא היה קל לצפייה, אבל...‬
‫טוב שחזרת, טרוו.‬
‫טוב לחזור, בוס. תודה.‬
‫סליחה על האגרוף בפרצוף.‬
‫לא זכור לי.‬
‫אז עזוב.‬
‫זה פרוטוקול 5, חבר׳ה.‬
‫תנוח. אנחנו זקוקים לך.‬
‫טוב, אולי כדאי שגם אני אעזוב.‬
‫אלא אם אתה רוצה שאשאר.‬
‫כלומר... הצלתי את חייך. אתה בטח אסיר תודה.‬
‫כן, אבל...‬
‫אולי כדאי שתלכי.‬
‫טוב.‬
‫אבל קודם כול,‬
‫המנהל העביר מסר בשבילך.‬
‫מה? איך?‬
‫לא יודע. אני רק יודע‬ ‫שאני אמור למסור לך אותו.‬
‫מה המסר?‬
‫הוא לא במילים.‬
‫נראה לי שהוא ספג נזק מוחי!‬ ‫-לא...‬
‫זה המסר.‬
‫זה המסר?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים, אני מבולבלת כל כך.‬
‫היי.‬
‫לא ציפיתי שתהיי בבית.‬
‫אני כבר לא בטוחה שזה הבית.‬
‫בטח שכן.‬
‫אני נורא מצטער שהתפרצתי.‬
‫אתה לא יכול להתעלם מהרגשות שלי‬ ‫אם אתה רוצה שנמשיך.‬
‫זה מה שאני רוצה.‬ ‫-לא לפי ההצגה שעשית.‬
‫הצגה?‬ ‫-בחייך, גרנט.‬
‫היית אומר כל דבר כדי לצאת משם.‬
‫זה מה שהמטפלת שלך אמרה?‬
‫קאט, אני... קאט.‬
‫חכי, בבקשה.‬
‫לא רציתי לעשות את זה, אבל...‬
‫הרג אותי לשמוע אותך אומרת‬
‫שאת לא מרגישה מוגנת איתי.‬
‫אני לא רוצה שתרגישי ככה שוב.‬
‫אני עובר על החוק בכך שאני מראה לך את זה.‬
‫אני עדיין לא בטוח שזה רעיון טוב.‬
‫הבולשת יכולה לספק צוות יועצים משלה.‬
‫אמרת שיש אופציה נוספת. רפואית.‬
‫התרכובת היא ניסיונית.‬
‫היא ניתנה רק לסוכנים בשטח במצבים קיצוניים.‬
‫ותופעות הלוואי?‬ ‫-כאבי ראש קשים,‬
‫טשטוש ובלבול.‬
‫מעבר לזה...‬
‫אבל אשכח את הפחד הזה?‬
‫זה הרעיון.‬
‫אז קדימה. בבקשה.‬
‫ה־FBI סיממו אותי.‬
‫ההקלטה נעשתה כדי להוכיח שנתת את הסכמתך.‬
‫את ביקשת שיעשו את זה, קאט.‬
‫יום לפני שסיפרתי לך שהמכונית שלי נגנבה.‬
‫חקרתי תא טרור.‬
‫הם תקפו אותי, וסיכנו אותך מאוד.‬
‫מה קרה?‬
‫הפרטים המדויקים לא יעזרו לך.‬
‫אבל פחדת כל כך.‬
‫כולם חששו שייקח לך חודשים להתאושש.‬
‫הציעו לך את הסם‬ ‫כדי שלא תצטרכי להרגיש כך שוב.‬
‫חשבתי שמוטב כך.‬
‫לא ידעתי שלאינגרם יש גישה לאותו הסם,‬
‫או שזה יגרום לך להרגיש שאיבדת...‬
‫אני מצטער, קאט.‬
‫היי.‬
‫איזה ריח טוב.‬
‫לחתוך לך לחתיכות קטנות, סבא׳לה?‬
‫כן... מצחיק.‬
‫מחר בבוקר שוב אהיה מהיר ממך.‬
‫טרוור?‬
‫טרוור.‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יודע מה קרה.‬
‫עברית: יניב אידלשטיין‬