טורצ'ווד, מחוץ לממשלה, מעבר למשטרה.
מאתרים חיים חייזרים על הארץ, מחמשים את המין האנושי נגד העתיד.
במאה ה21 הכל משתנה.
ואתם חייבים להיות מוכנים.
מהירות האור היא 299,792,458 מטר לשניה
הכאב עובר בתוך הגוף ב 350 רגל לשניה.
אפילו העיטוש עובר 100 מייל לשעה.
ובאשר לחיים,
זה ממש מדהים אותי, לכל הרוחות.
אז זה אני,
יוג'ין ג'ונס.
הי, גוון, ג'ק! טוש...
החברה ליד החבלים נתנו לי לעבור... - הייתי אומרת 50 מיילים בשעה.
הלך על הכביש, קפץ, אולי התגלגל, מחץ את פניו על הכביש.
היי? סלחו לי, זה נראה כמוני.
הוא אפילו לא יכל לחצות את הכביש בלי להסתבך.
אין תיק, כלום. אני מתכוונת, מה עשה כאן?
אולי הוא נפגע במתכוון... אולי באמת היה לו משהו חשוב.
כמו מה?
איני יודעת, תמיד ניסה לדבר איתנו, להראות לנו דברים.אולי לא היינו...
גוון, זאת נראית לי תאונה רגילה. - חברה?
זאת היתה מכונית אדומה. יש לו צבע אדום תחת הציפורניים.
אני מת?
תרגם סטארבק מצוות טורק
טורצ'ווד עונה 1 פרק 9: נעליים אקראיות
- כן?
שלום אהוב, הייתי בחנות עכשיו, ושכחתי לקנות שקיות תה.
הלו?
- יוג'ין? שלום גברת ג'ונס.
משהו קרה. עלינו לדבר איתך.
מה קרה? איך נגמרתי כאן?
אני מתכוון, אני מת. אבל איני מת.
אז...חרא!
אז מה אני רוח? או זומבי?
או, אלי. אני צריך להרגע.
- כן? - תשאר עם הצוות.
מה? את נוהגת.
זהו צוות טורצ'ווד, זה יהיה בסדר.
מה?! כמובן, אני בלתי נראה.
מדוע אני בלתי נראה?
יש משהו בטלפון שלו היום?
רק תמונות של נעליים אקראיות.
שים לב, זה נראה מוכר.
אתה יודע, לפתע אני נמצא במקום שתמיד רציתי להיות בו.
בוא נחזור קצת אחורה.
אני מתכוון, לכל סיפור יש התחלה. אני חושב ששלי כאן...
גמר תחרות המתמטיקה של בתי הספר .1992
הייתי גאון מתמטי. קודים בינארים, טופולוגיה, משוואות,
אהבתי דברים שכאלה.
והייתי באמת טוב בזה.
וראשמור זכתה ב42...
אז אנו מברכים את הנבחרת הזוכה ראשמור...
אבא לקח חופש מהעבודה לראותני אבל כשהגיע הרגע הגדול,
נאלמתי דום,
קברתי את פני,
הרסתי את זה.
כולם האשימו אותי בהפסד הגמר...
כנראה שמה שקרה לאחר מכן, התחיל את הכל.
האם אי פעם הבטת היטב באוסף? - לא, אדוני.
היית רוצה להביט? - לא, אדוני.
אני משחק גולף.
או, יפה אדוני.
אני משחק גולף ויום אחד כששיחקתי גרוע ממש...
נתקעתי בתחנה הראשונה ובעודי מנער את החול,
זה נפל מהשמים, ונחת לו-פוף! לצידי.
- מהשמיים? - נכון.
זה נראה כמו כדור גולף, אז שמתי אותו בכיסי.
אבל כשהבטתי בו מאוחר יותר... הנה.
הבנתי שזאת היתה עין.
ואני חשבתי, ובכן,
"מאין זה יכול היה לבוא"?
זה נפל מהשמים. האין זה מדהים?
זה שלך.
היכן היית לכל הרוחות!?
ערב טוב. ערב טוב. בוא יוג'ן.
- יש לך את הכל?
כן, תודה אדוני.
הלכתי לבית הספר, נכון?
אבא כעס שהפסדתי בתחרות.
אבל היתה לי את העין.
והבנתי, שאם זה נפל מהשמים, זה בוודאי...
לא...לא. זה בטוח היה שייך לחייזר.
זה היה הלילה שאבא עזב.
אבל זה היה בסדר, כי היתה לי את העין, שאולי ממפגש חייזרי.
אני מתכוון, אם שכחת משהו חשוב. אז בטח תחזור לקחת אותו.
לא היית?
רציתי שהחייזר ישוב לקחת את העין יותר מכל דבר בחיי.
חישבתי את הסיכויים, צורת החיים והגלאקסיה,
מהירות בריחה ממשיכת כוכב, חלון שיגור, צריכת דלק אפשרית.
ואז חיכיתי.
"איש הכוכבים מחכה לנו בשמים"
"הוא רוצה לבוא להכיר אותנו" "אבל הוא חושש שיפוצץ את מוחנו"
"איש הכוכבים מחכה לנו בשמים"
"הוא אמר לנו לא..." (דיוויד בואי)
אבי מעולם לא חזר.
כשגדלתי, התעניינתי בעב"מים, אספתי פריטים חייזרים,
הבטתי בכוכבים וחיכיתי לחייזר שלי.
ואז,
מצאתי אותך, גוון קופר.
שלום, אני יוג'ין ג'ונס, ואני מתעניין בעבודה שלכם...
יש לי משהו... משהו שהייתי רוצה להראות...
- היי.
הי, מה זה? תראה, אני צריכה ללכת.
אבל לא הצלחתי ליצור קשר.
הא, שוב אתה.
גוון, יש לי משהו שאני ממש צריך להראות לך.
מצטער, זה נשמע....
לא הצלחתי לעניין אותם בעין, לא משנה כמה ניסיתי.
את בטוחה שזה יוג'ין שלי?
- כן, גברת ג'ונס.
אולי לא יכולתם לזהות אותו.
זיהינו.
זה התה שלו שם.
חרא!
מה אנו עושים כאן? - -חורים שחורים ועקרון אי הוודאות
תראה את זה.
אתה מבין מה קרה לאחיך, טרי? - כן.
- מה?
הוא עלה על כביש ונדרס.
- היכן אביך? - עובד עבור חברה גדולה באמריקה.
גוון?
מטבעות מלפני התקופה הגרוגיאנית. נתתי אותם לבדיקה.
- אלה מטבעות רומים?
תראו, פתיתי אורז. יש שם מציאות בחוץ.
או, חכה רגע, משהו חסר כאן.
גברת ג'ונס, אץ יודעת מה חסר באוסף של יוג'ין?
- מדוע הם לא עצרו?
הם הרגו את הילד שלי ופשוט נסעו הלאה...
סלחי לי.
צר לי, גברת ג'ונס.
תראי אימא, אני מצטער,
אבל הצוות הכי טוב בודק זאת. אני, טורצ'ווד- הכי טובים!
נפתור את זה, אימא.
אתה מבינה, נראה לי שיש כאן טעות.
אז...אז...
אני חייב ללכת.
אני רוצה לדעת מה אכל לאחרונה, היכן הוא היה...
- ואוו!
זה...זה...
אני לחלוטין...
בשם שמיים! ראשו של וקסור 11.
אין מצב!
וגם...ואוו!
יד...בצנצנת.
מה הוא עשה בדרך? הדפק יודע, מיין שברונים. החנון.
אה, זה ממש אגדתי.
גוון, היה לו משהו קטן אלייך וכעת את חשה אשמה.
- תרד מזה, אוון.
- אז את תעשי זאת. - אני אעשה? את הניתוח?
כן, יש לי עומס בעבודה. - בסדר, אין בעיה.
- את בטוחה? - כן.
- באמת? - כן.
אני בגן עדן.
האומנם?
האם זה...?
איזמל ניתוחים שלוש. תתחילי בעצם החזה.חתיכת באסה.
בסדר, הנה מתחילים.
זה גם חדש לי, אבל בחקירה כזאת...
בסדר, רכב אדום נעצר ליד קארנאפון.
איש שתוי מאוד הודה שפגע בבחור ליד קארדיף.
תואם לתיאורו של יוג'ין.
האיש טוען שחשב שהוא בסדר אז הוא נסע משם.
בחור חמוד. עצוב מאוד.
עכשיו נוכל לעבוד כראוי קצת, בבקשה?
אני מקווה שמישהו ידאג" לי כראוי,
כשאמות,
האם אלך?
אני מקווה שמישהו ישחרר את ליבי חופשי,
יחזיק אותו בחיבה כשאתעייף.
ישנה רוח רפאים באופק.
כשאלך למיטתי,
איך ארדם בלילה?
איך אניח את ראשי?
אני פוחד מהמקום שבאמצע
או שיתוק בלילה,
"...ובשם האל איני רוצה ללכת
אתם חושבים שיוג'ין התאבד?
היתה תאונת דרכים ושום חייזר היה מעורב.
אתם מבינים, משהו מוזר.
אני מתכוונת, אני רק...
מרגישה שמשהו קורה.
נפלא. תודה לך על רגע הדיסני הזה.
כעת, מי מכין את התה?
אני מבינה שיוג'ן תמהוני מקומי ונראה לך חובבן.
מדוע רק לגוון כביכול יש לב? איני יודע אם שמת לב שאנו אנושיים,
ובאופן מופלא אנו מסתדרים בעבודתנו. - בסדר, שניכם...
- בסדר, עזוב את זה.
אני שכחתי.
זה הדי.וי.די של יוג'ין?
- לא.
כן!
הוא היה בהשאלה מספריית וידאו. - חיפשת בדברים שלו?
התכוונתי להחזיר את זה.
- אני אעשה זאת. - בסדר מבחינתי.
זה יהיה בסדר.
אני יוצאת לצהרים.
בסדר.
הי, אתה יודע מתי נפתחת ספרית הוידאו מעבר לפינה?
לא, כל אחד פותח מתי שבא לו. - גוון? מה את עושה כאן?
זה בית קפה הצהרים שלי... אתה מכיר מישהו בשם יוג'ן ג'ונס?
זה אני! זה אני! - גובה בינוני, שיער חלק, רגיל...
לא.מה אוכל לעשות עבורך, חומד?
אני בא בכל יום. שתי ביצים, חזיר וצ'יפס.
- שתי ביצים, חזיר וצ'יפס בבקשה.
אז...
ואוו, זה כה מוזר. הייתי עוקב אחרייך.
וכעת את עוקבת אחרי!
כן.
לא, אינך מבינה, איני מכיר אותם.
איני יכול לזכור דבר, פרט...
תתקשרי לגארי. הוא ידע משהו.
תתקשרי לגארי, תתקשר לגארי...
הי, זהו גארי. בבקשה תשאירו הודעה.
שלום, שמי הוא גוון קופר. יש לי חדשות רעות, גארי.
אתקשר אליך מאוחר יותר.
זה כל כך יפה.
היצורים העתיקים האלה עבר זמנם.
בכל הערבות הפראיות,
קרב אבולוציוני קודר התחולל
בין סוגי הזוחלים החדשים...
שלום.
שלום מקסימה. רוצה להשאיל חלום? - לא, תודה.
אני רוצה להחזיר די.וי.די בשמו של מישהו שנפטר.
- נפטר? לא יאומן. זה די סופי. - יוג'ין ג'ונס.
הי, אני חושב שהיה בא הרבה. עם חבר.
חולמני שכזה, כזה... - בעל קסם שאין לעמוד בפניו?
- נראה רגיל. - כן.
הוא נהרג בתאונת דרכים. - חבל, בחור חמוד.
- שלושים וארבע לירות בבקשה. ?34-
כן, מצטער. הוא איחר. לא ראיתי אותו חודשים.
איני חושב שאוכל לכופף את החוקים, רק בגלל שהוא מת.
- ממזר שכמותך. סליחה, גוון. - זה בסדר.
האם הוא...?
הוא נכנס לתוך תנועה נוסעת?
מבינה, הרבה אנשים באים לכאן.
לא רוצים להיות עוד עצמם, רוצים להיות מישהו אחר.
הם רוצים שאשנה אותם.
- מה לגבייך, מותק? - או, תעזוב אותה.
- אני בסדר, תודה לך.
- מה לגביך? - אני?
אני מסתלק מכאן. אני עובר ללונדון עוד חודשיים.
מבינה מה אני אומר?
את מבינה, בלי לפגוע, על יוג'ין היה כתוב "מפסידן "כמו
המילה "ברייטון" על סלע.
אולי הוא לא יכל היה לחיות עם ה...כשלון שלו.
- רוצה לכתוב לי המחאה?
- כשלון?
האם זה נכון? חיי היו כשלון אחד גדול?
כוונתי, אולי לא עמדתי בציפיות להפוך לגאון מתמטי.
אבל זה בגלל שחיכיתי לחייזר שיקח את העין וישנה את חיי.
ובזמן שחיכיתי, הצטרפתי לטלמרקטינג פאסמור.
כן, זה נראה מוכר מאוד.
מוכרים מטבחים, ביטוח בית, מכשירי ברביקיו.
מוכרים חיים...ועדיין מחכים.
- ג'ייסון!
קווין! הבחור עם בעיות ההגיינה.
דבר לא השתנה, למעשה.
הי, מורג.
אני ומורג היינו יוצאים.
אז איך אני זוכר את פרטי חיי המרתקים,
אבל השבועיים שלפני מותי
הם תעלומה עבורי? - אתה הוא גארי?
כן, כן. מאין את...?
- האם את? - גוון, כן.
תהיתי אם ראית את יוג'ין ביום שבו הוא נהרג.
לא, מצטער.
אני פשוט מכין ברכות, את יודעת...
בהצלחה בעבודתך החדשה? הוא מת.
לא! אז למי זה מיועד?
- לאימא שלו, אידיוט! - חרא.
תוכל לסדר את זה? - זה בעט כדורי.
אנשים פשוט לא מבינים. - אל תדאג, חבר, זה בסדר.
- זה נכון?
דרסו אותו בכביש? - כן.
בשם שמים.
מצטערת, אני לינדה. "אני מוכרת "כסף.
זה הכל לגבי הקלה?
אם צריך, אני כמו מטבח לכל החיים.
יוג'ין היה תמיד לעצמו.
הוא לא היה המוכר הכי טוב?
לא.אני חושבת שקריג העסיק אותו מתוך נדיבות ליבו.
- האם פגשת את קריג? - הוא הבוס שלך?
שניכם ביחד?
סטוץ בשירותי הנשים במסיבת קריסמס.
אבל איני יכולה לדבר בגלל המעמד...את יודעת, של קריג.
רוצה להפגש לצהרים לשיחה?
בסדר.היכן גארי יושב?
מספר 50. - תודה לך,תודה.
- אוון. - גוון, תאמרי לנו היכן את.
- כן, מצטערת.
יש לי כמה דברים לעשות. אני אחזור מאוחר יותר.
- ובכן, תעשי את זה מהר.
ובכן, יום אחד יוג'ין בא מבואס. - מדוע? מדוע היה מבואס?
הוא לא דיבר על זה.
בכל מקרה, גם לי נמאס, כי קרייג...
ובכן, אמרתי שהייתי רוצה להסתלק מהכל לאוסטרליה.
יוג'ין התחיל להתרגש פתאום. ".כן, את חייבת ללכת"
אמרתי, "אבל אין לי כסף",
והוא אמר שישיג לי אותו.
הוא היה מוכן לקנות לכם כרטיסים שתסעו לאוסטרליה?
הוא היה מאוהב בך?
או לא! הוא אמר שהוא אוהב משהו שאינו זמין.
הוא פשוט ניסה לדאוג לי. הוא אמר,
אל תשארי כאן ותבזבזי את חייך לחכות למשהו שלא יקרה.
מהיכן תכנן להשיג את הכסף? - בדיוק.
את אמרת, לא קנית גרביים חדשות כבר שש שנים.
אמרתי, לא קנית גרביים חדשות כבר שש שנים.
- הוא עמד ואמר... זה הטלפון שלך.
כן, הוא אמר? - הוא אמר,
"אני הולך למכור את זה".
"שאלתי "מה?
הוא אמר, החפץ החייזרי שלי.
אז? - אז? - הוא הביא אותו לעבודה.
זאת עין מפלסטיק! - זהו חלק חייזרי שאמכור באי.ביי.
יוג'ין, זה נחמד מצידך ביותר, אבל זה לא יקנה לי כרטיס אוטובוס,
ובטח שלא טיסה לסידני.
אנשים אחדים צחקו. אבל הוא המשיך ופשוט ישב שם.
היא אמרה שאולי תצלום, קצת יותר מידע...
ואז פתאום, 2.5 לירות.
ילד מבירמינגהאם.
ואז... יוג'ין, יש לך עוד הצעות למכרז.
לכל הרוחות! 75 לירות!
זאת רק היתה ההתחלה.
200... 300...
...1000 זה עוד המשיך.
!3000 עבור חלק חילוף.
פיט אמר שאפשר לקבל בגד רחצה עם חתימת מפורסם בפחות מזה!
ואז יום אחד...
זה קפץ.
או, בשם שמים! יוג'ין, אתה עשיר!
£15,005.50.
מי קנה אותו? - מי קנה אותו?
אין לי מושג. זה הכל באשמתי?
כמובן שלא! אני מצטערת.
- הלו? - שלום, זאת אימא של יוג'ין.
גברת ג'ונס? - יש משהו שאת צריכה לראות.
בסדר, אני אבוא.
זאת היתה אימו של יוג'ין. מצטערת, אני חייבת ללכת.
אני מצטערת.
הנה הוא...בני בגמר תחרות בית הספר במתמטיקה.רגע גדול.
המתמודד הכי צעיר בוולש.
ובכן, הגענו לסיום, השאלה האחרונה תכריע את הגמר.
לאיזה עיקול יש שטח y-squared = 4ax?
קדימה, יש לך מוח כמו קארדיף פארק! מה הבעיה הדפוקה?!
אני חוזר על השאלה. - אל תעשה את זה.
אל תאכזב אותי, נער.
לא?
הזמן הסתיים. אין נקודות נוספות.
הציון הסופי הוא...
איני מביה. מישהו נתן לו את העין כפרס של ניחומים?
כן, זה היה מר גארט, המורה למדעים.
עין מפלסטיק!
כפרס ניחומים!
בכל זאת יוג'ין שמר אותה. זה היה הלילה שאבא הסתלק מהבית.
את יכולה להפסיק, אימא. - למה אתה מתכוון?
- הוא מת.
אולי ידע לפתור שורשים, אבל לא ידע לחצות כבישים!
טרי!
הוא מכר את העין ברשת.
אז משהו כנראה התרחש.
אבא עזב כשיוג'ין התגלה ככשלון. זה מה שיוג'ין אמר.
זה אינו נכון.
הוא הלך בשל עבודתו.
היתה לו עבודה מאוד חשובה.
מר ג'ונס יודע אודות יוג'ין?
ובכן, את מבינה. הוא עובד עבור חברה גדולה
באמריקה. - תפסיקי לספר את החרא הזה!
הוא אינו סופרמן. הוא עובד במוסך בדרך פיילי.
יוג'ין גילה אותו לפני שבועיים. הוא מצא אותו באינטרנט.
הוא קופאי. עובד בלילות.
או אלי, כעת נזכרתי מדוע מכרתי את העין.
החיים יכולים לבאס, נכון?
כל השנים האמנתי שאבי נסע לאמריקה כי נכשלתי.
והנה הוא היה, עושה עבודה סודית כביכול בדרך פיילי, קארדיף.
כשגיליתי אותו, לא הייתי מסוגל לומר שלום.
בזבזתי את חיי באמונה בסיפורי שקר.
בזבתי את חיי.
מאז שראיתי אותו, כל מה שחלמתי נראה טיפשי,
בכל חרא, כולל העין.
אז למה לא למכור אותה?
יחד עם טיפול תולעת העץ והבידוד הגבוה,
וכל הזבל שבעולם.
ללינדה הגיע לקבל את הכסף.
לא! לא, גוון!
איני רוצה שום קשר איתו.
אני מצטער.
זה בסדר.
סגרת את הטלפון שלך.
זה היה יוג'ין.
הוא לא הבין מדוע אביו עזב.
הוא זקוק למעט עזרה.
אבל למה, הוא מת? - כן, ג'ק, אני יודעת שמת, אבל...
זה אינו נשמע טוב, גוון.
יש לי עבודה לעשות. - טוב.
מה? איך יכולה להפסיק עכשיו.
מה לגבי 15,000 הלירות? גוון! גוון!
בסדר, תקשיב לזה.
ליוג'ין היתה עין חייזרית באוסף. הוא מכר אותה ברשת.
כמן העין השישית?
עין שישית של דוגן?
אולי.
זה אפשרי. היה סחר בהם.
מי זכה בה? איני יודעת אבל כמעט מצאתי.
מה זאת בדיוק עין שישית? אני מתכוונת, בדיוק?
זאת אחת בגב. נותנת לך להתבונן היכן היית בעבר.
זה נותן לך אפשרות לקבל מבט בחיים.
זה שימושי, כיף, מפחיד, לכן היה להן ביקוש.
רואה? רואה? אמרתי לך. אני יכולה להשיג אותה עבורך.
החייזרית שלי...
רואים? רואים?
בסדר, יש לך את סוף השבוע.
אבל תשאירי את הטלפון פתוח.
אלי, אתה אכן מבריק.
וגם אני מבריק.
כן כמובן, גארי ואני היינו אמורים ללכת לדיון באבריסמית.
חורים ואנטי חומר היו חשובים מאוד לגארי,
אבל היינו אמורים לבלות את הלילה בים, היכן שהעדפתי להיות.
אני בוטח בך בחיי.
אם, את יודעת, עוד יש לי כאלה.
גארי?
איני גאה במה שעשיתי.
אתה שיחקת במכרז שלו?
יצרתי 3-4 קונים במכרז, השתמשתי בהם להרים את המחיר.
אבל מדוע?
בתחילה, רציתי לעודד אותו הוא היה אומלל.
אבל כשהההצעות החלו לפתע להמריא מבחוץ..
כוונתי, בתחילה זה אני הייתי.
רציתי לעזור ליוג'ין לעשות קצת כסף, ואז בוקר אחד...
גארי!
גארי אני חושב שזה הוא.
מי? - החייזר.
החייזר שלי.
נראה לי שבא לדרוש את שלו.
גארי, חדלתי כבר להאמין בו. חשבתי שסתם הייתי אהבל..
אבל מי יציע סכום כזה על עין פרוסטטית?
הוא לא יכל היה ליצור עימי קשר בדרך אחרת.
מי יבחר באי.בי? - סייבר ספייס.
אני מתכוון, אפילו למכרז יש ברשת מבנה אלגנטי.
נראה לי שאפגוש בו סוף,סוף.
ובכן, הוא הטיל ספק בהתחלה, ואז לפתע- באם!
המכרז זינק ל- 15,000 לירות, סכום מדליק ממש.
כן, כן, אני זוכר שדיברנו.
חשבתי שזה 15,000.50 לירות.
כן, נכון.
אני מתכוון לא הייתי מוציא כסף כזה
על חלק גוף פרטי או משהו. אתה היית עושה זאת?
- לא!
לא, אין מצב! אני זוכר,כן!
חיכיתי וקיבלתי דוא"ל לבוא למסעדה מסויימת.
ראית את יוג'ין ביום שמת, נכון?
כן, ראיתי אותו לפני שהלך להפגש עם החייזר.
שתיתי קפה.
היה היה מפוחד. - באמת הייתי?
- כמובן שכן.
אז הוא הלך למכור, לקבל 15,000.50 לירות עבור העין?
וזה היה ב48 אי אולי? - או אולי לא.
- או לא?
יוג'ין היה מאוד סודי.
אולי נסע לספלוט? - ספלוט?
זה לא נשמע טוב, חבר.
מי האנשים שאיתך, גארי?
למה ליוג'ין תמונה של נעליך?
ושל מי הנעלים האחרות?
נעלים אקראיות, אני חושב.
הוא חסר לי.
כן, אני נזכר! הזמנתי מונית ושמתי את העין בתיק.
ושם זה היה.. הלכתי לי בדרך ישר...
היה שם בניין מבריק...
עם דלת גדולה ועליה רשום...
משהו לגבי...
שמחה.
איני רוצה שתגלי מה קרה.
איני רוצה שזה יסתיים.
אני אוהב אותך.
חשבתי שאנו בחופש.
כן.
כן, זהו זה.
באנו לגבעה ושם זה היה! שם זה היה...
הטבח השמח?
כן, הלכתי אל הדלת, תהיתי את מי
אפגוש, נרגש ומתוח, מטריף את עצמי, בכנות.
פתחתי את הדלת...
נכנסתי פנימה,
וראיתי...
חיכיתי לנעליים כאלה עידנים.
וראיתי...
וראיתי..את החברים שלי.
שלום חברה, טוב לראותכם,
אבל...יש לי את נקודת המפגש.
אלה אנו. אני יודע...אבל הוא אינו רוצה קהל.
אני פוגש את הקונה.
אני פוגש את החייזר. אנו החייזר, בן אדם.
אנו קנינו אותו.
- מה? - הנה זה.
מה תרצה?
אה...מילקשייק, תודה לך, בננה.
כן, אנו הקונים הרשמיים.
אפשר לראות את הסחורה?
איני בטוח מה אתם אומרים לי.
תבין, רצינו לצחוק לעודד אותך. לא חשבנו שנהיה הקונים באמת.
הוא אמר שחשבת שזה חייזר, ואז חשבנו...
זה מצחיק, לא?
באמת ,יוג'ן, תהיה מציאותי.
אבל אז חשבנו, תן לו לחלום, בן אדם.
החיים קצרים ודי משעממים.
אז הגשנו הצעה...
הצעת 15,000 על העין?
לא, אין מצב.
מתברר שהיה עניין אמיתי.
מישהו אחר הציע את הסכום אבל אז הוא נעשה חמדן.
- קטשופ, בבקשה. - הוא לא התאפק לעוד הצעה קטנה.
הציע 15,005.50 לירות ואז כלום.
כלום, אפס.
בסדר, תשתוק כבר, גארי.
העניין, שקנינו אותו.
אנו הקונים.
דה-טא!
אז יש לכם את הסכום?
יש לנו 34 לירות.
שלושים וארבע, יוג'ין, זה אפילו לא הצצה בעין.
אני מזמין מונית.
הי, תרגע.
- בננה מילקשייק? - תודה לך.
אם זאת היתה בדיחה טפשית, למה רציתם אותה?
יש לי חבר עם מבט מיוחד.
רציתם למכור מחדש, נכון?
נבלות קטנות, אתם יודעים מי שם... - מי?
החייזר, והוא ישלם כל סכום.
יוג'ין בן אדם, גם אני חובב קצת מדע דימיוני...
אבל יצור ירוק עם 6 עיניים?
רד למציאות, בן אדם. בדקתי את הצעות המכרז.
מר סי בלאקסטאף אספן של פריטים חייזרים וגם נאציים.
וגם פריטי תינוקות.
קצת מטורף, אבל עשיר בטירוף.
אם הוא מוכן לשלם 15,000...
אוי!
אז הם היו קונים לא משכנעים.
- התערבת? - כן, ניסיתי.
לא ידעתי עוד מה היתה העין...
אבל לא הייתי מוכן למכור אותה עבור 34לירות ומילשייק בננה.
שיטת היימליך!
- היימליך! - מה אתה עושה?
משיג את הסחורה, אידיוט! תביא את המילשייק!
זאת אינה התנהגות מקובלת.
לא בטבח השמח. הם עשו הצגה מעצמם.
ואז הוא יצא מהדלת ונעלם.
או, בשם שמים, זה מוזר!
ממזרים! אתם כה מתים!
אני מתכוון, ג'וש, אתה דפוק, וגארי...
אנו...היינו חברים. - שלום, חומד.
- אתה מדבר אלי? - כן.
מצטער, איני יודע אם תזכרי אותנו. - כן.
יתכן שאנשים יבואו לשאול.
אשה במיוחד, וחשבתי...
וזה יהיה עדיף.. - תשתוק, ג'וש.
האישה מתלוננת, בן אדם.
בסדר, מגניב.
למה עשית את זה, דפוק?
אני מתגעגע אליו!
אז הוא רץ מהדלת ושניכם אחריו? - כן.
רדפנו אחריו בפארק.
אבל יוג'ן היה די מהיר.
לג'וש היו נעלים חדשות, הוא עשה מהומה...
הי,הי..אתה היית כבד מדי.
הוא רץ בדרך ואיבדנו אותו.
באמת ובתמים.
בסדר.
זהו זה.
בסדר.
כל המכונית האלה. כל החיים האלה עוברים דרך החלל...
שלום, תוכלי לתת לי את המספר של פיילי גארג, דרך פיילי, קארדיף?
כל האנושות רוקדת סביב המבורגרים וצי'פס,
כיף של חופשה, דמעות מתפרצות, ילדים צורחים,
והתקפות לב פתאומיות. - תקשרי אותי, בבקשה.
מר ג'ונס?
אינך מכיר אותי, אבל אני ידידה של בנך, יוג'ין.
- יש לי חדשות רעות, לצערי. - עכשיו אני זוכר.
פרט לזמזום באוזני כשג'וש שיגע אותי, חשתי טוב.
רצתי בשדות בשבת בבוקר.
ריח המאמץ, ומילקשייק בננה,
קצת סחרחורת, הלב פועם חזק מדי כי לא הייתי ממש בכושר.
כל מה שאומר לך שאתה בחיים.
באמת, אני צריך להיות מבואס.
חברי שיקרו לי.
לא פגשתי בשום חייזרים, אבל הבנתי שכשבלעתי
את העין, ניתנה לי הזדמנות להביט אחורה בחיי כפי שהיו.
גארי, אני אתגעגע אליך.
לא השינוי הכי גדול, אבל בכל זאת.
הלוואי שיכולתי...
או, גוון, הלוואי שיכולתי לומר לך תודה.
והנה הוא כאן...
אבא שלי,
באיחור של 14 שנה.
אז, כעת אני יודע שלא היתה זו אשמתי שאבי עזב,
וכמובן, הוא לא היה סופרמן,
או חייזר,
סתם בחור רגיל.
- יוג'ין...
הוא היה בחור טוב,
אבל איכשהוא,
דברים לא הסתדרו טוב. לא הייתי שם.
הלוואי שיכולתי לראותו...לפני...
בחור פשוט שעשה בלאגן מהדברים.
או, דני ילדי".
החלילים, החלילים מנגנים,
מגלן לגלן ובמורד ההרים.
הקיץ הסתיים, וכל הפרחים נבלו
עליך ללכת ואני חייב להשאר מאחור
אבל תחזור,
כשהקיץ באחו,
או כשהעמק,
ילבין כולו בשלג
ושם אהיה
באור שמש
"...ובצל
- לא!
עדיין לא.
אבא עשה בלאגן ואז הלך,
וזה באמת חבל ממש חבל מאוד,
כי פספסנו זה את זה.
לחלוטין.
את יודעית, 28 זהו אחד מהמספרים המושלמים.
הוא שווה לסכום המחלקים שלו.
אני בן 28.
הייתי בן 28.
אני חושב שעלי ללכת בקרוב, גוון.
או, בשם שמים.
כן.
וגם 28 סנטימטרים לשניה זאת מהירותו של לובסטר.
או, שלום.
שלום לך. אני מצטערת שנאלצתי לבקש ממך.
כן, אין בעיה.
אז אם העין החזיקה אותי כאן,
כעת שכבר אינה בתוכי, מדוע עודני כאן?
- יוג'ין?
העין בשקית כעת, ולא בתוכך.
...האם אתה?
שלום זרה, השגת את זה? - כן, השגתי את זה.
מרשים.
ובכן, עשינו את הבדיקות,אז...
בואו. עלינו ללכת
ג'ק, תתן לי חמש דקות? - כן.
בחיים ממוצעים, הלב האנושי יפעם 2 מיליון פעמים.
הוא ייצר 8000 גלון רוק ויגדל 350 מייל של שיער.
הוא יאכל כשמשקל של 6 פילים.
או, החיים הם מדהימים! - גוון!
גוון!
הי, או אלי.
- יוג'ין! - את בסדר?
טוב כל כך לראותך.
יוג'ין, אתה נשען על רגלי.
מצטער, מצטער. - לא, זה בסדר.
- זה בסדר, בסדר, בסדר.
הוא יכול לראות אותי?
- יוג'ין... - הוא יכול לראות אותי!
- תודה.
לא תודה לך, תודה לך. אתה הצלת את חיי.
זה בסדר.
זה מדהים. זה מדהים בטירוף.
או, אלי...
אני חושב שזה נגמר.
להתראות, גוון.
אל תלך, יוג'ין.
יוג'ין, בבקשה אל תלך עכשיו.
יוג'ין, בבקשה...
בבקשה!
החיים הממצועים מלאים בהחטאות וקליעות מדוייקות,
אהבה גדולה ואסונות קטנים.
הם עשויים מילקשייק בננה, בידוד לגובה ונעליים אקראיות.
זה ממש שגרתי, ובאמת מדהים.
אם אתה מבין זאת, הכל כאן עכשיו.
אז תריחו טוב ותבלעו הכל.
כי תאמינו לי, החיים הממלאים רגע אחד פשוט...
בפרק הבא אורחים באים מזמן אחר.
לפחות זאת אינה ספינת חלל מלאה בחייזרים.
איזו שנה? ברצוני לדעת. .1953
שלושה אנשים אבודים שפשוט הפכו להיות האחריות שלנו.
גבר בדיוק כמוך, מחוץ לזמן שלו, בודד ומבוהל.
אני שונאת את המקום המסריח הזה!
מתתי פעם. זה כמו שני עולמות שונים.
יש את טורצ'ווד...ויש את החיים האמיתיים.
אני מפחד.
תרגם סטארבק מצוות טורק עבור מעריצי צוות טורצ'ווד