שלום מילדי כוכב הלכת ארץ.
... שולחים את ברכת הממשלה והעם הקנדיים
לתושבים החוץ-ארציים שבחלל החיצון...
מנקודת מבטי, החיפוש אחר חיים חוץ-ארציים,
ובמיוחד החיפוש אחר תבונה חוץ-ארצית,
הוא אחת מהשאלות הפילוסופיות, המדעיות והאנושיות...
- קרל סייגן אסטרונום, אסטרופיזיקאי,
- סופר ומנגיש מדע, 1934-1996 -
...החשובות ביותר שנשאלו, אך אנו רק בתחילת החיפוש.
זה היה הרעיון של קרל סייגן
לשלוח כרטיס ברכה לשכנינו ביקום.
רעיון שהקדים את זמנו,
כי טרם פגשנו שכנים כלשהם שם בחוץ,
במרחבי החלל.
זה עדיין לא קרה, אבל אנחנו מתקרבים לזה מדי יום.
- צלילי כדור הארץ -
זו הייתה ברכה לא רק במילים ובתמונות,
אלא גם במגוון של מראות וצלילים מכוכב הלכת היקר שלנו.
- צד 1 - נאס"א - ארה"ב כדור הארץ -
זהו מסר בבקבוק
שהשלכנו לים של החלל הבין-כוכבי,
והוא עדיין מפליג שם
במהירות של 18 קילומטרים לשנייה לעבר הלא-נודע.
סייגן אמר, "אנחנו הופכים את עולמנו לבעל משמעות
באומץ השאלות שלנו
ובעומק התשובות שלנו."
הוא לא חשש לטעון טענות יוצאות דופן,
כל עוד הן גובו בראיות יוצאות דופן.
ייתכן שיעבור זמן-מה עד שנשמע מחייזר
שמצא את המסר שלנו בבקבוק.
אז כיום, במקום לחכות שהחיים שם בחוץ יפנו אלינו,
אנחנו יוצאים לחפש אותם.
בואו נתחיל כאן,
על פסגת מאונה קיאה בהוואי,
שם מצפה הכוכבים וו.מ. קק סורק את שמי הלילה הצלולים.
קרל סייגן ידע מה שמגלים ידעו מאז ומעולם,
שאם נבין טוב יותר את שכנינו,
נבין טוב יותר את עצמנו
ואת מקומנו ביקום.
איש לא מכיר את חזונו של סייגן טוב יותר מאשר ליסה קלטנגר,
קרל סייגן והגישה שלו למדע היוו השראה עבורי.
אנחנו משתמשים בענפי מדע רבים ושונים,
אסטרונומיה, כימיה, ביולוגיה, הנדסה ורבים אחרים,
כדי ליצור ארגז כלים למחקר
שאיתו נבין את מקומנו ביקום המרתק הזה.
לפני שהחללית וויאג'ר עזבה את מערכת השמש שלנו,
היא גילתה מספר תגליות ראויות לציון.
היא הוכיחה שעלינו לשמור על ראש פתוח יותר
בנוגע למקומות בהם אנחנו מחפשים חיים חוץ-ארציים.
בשנת 1980 וויאג'ר הגיעה לראשונה לשבתאי,
כדור זועם של סערות מימן והליום.
אין סיכוי רב למצוא שם חיים.
לאחר מכן פנתה וויאג'ר לאחד מ-62 הירחים של שבתאי...
וצילמה מקרוב לראשונה
את הירח הגדול ביותר של שבתאי, טיטאן.
מה שהיא ראתה הדהים את האסטרונומים.
לטיטאן הייתה אטמוספירה צפופה, עשויה ברובה חנקן.
כעבור 24 שנים, הגשושית קאסיני גילתה אף יותר.
על פני השטח היו אגמים גדולים של פחמימנים,
אבני הבניין של חומצות אמינו וחלבונים.
קאסיני המשיכה בטיול השמיימי שלה
ומצאה את המוצב הקפוא הזה, אנקלדוס.
הירח הזה נראה קפוא לגמרי,
כדור קרח מת,
עד שמשהו מדהים נצפה ליד הקוטב הדרומי...
סילונים אדירים של מים,
שהתפרצו דרך סדקים בקרח שעל פני השטח.
מתחת לפני השטח הקפואים של אנקלדוס הסתתר אוקיינוס של מים נוזליים.
מסתבר שלכוכב הלכת ארץ
אין מונופול על מים, כפי שחשבנו בעבר.
בכדור הארץ, המים חיוניים לחיים.
הוא שופע בהם, וכל חיה, כל צמח,
כל צורת חיים תלויים בהם להישרדותה.
החיים נוצרו בים.
המים הם הדבר החיוני ביותר לקיום.
בכדור הארץ, המים הנוזליים חיוניים לצורות החיים שנמצאות בהם
כמו גם לאלה שחיות מחוץ להם.
כשאנחנו מחפשים עולמות זרים שעשויים לקיים חיים, הימצאות של מים נוזליים היא רמז חיוני.
אם יש בעולם מים נוזליים, יש סיכוי לחיים.
איי הוואי, שהתגלו על ידי ימאים פולינזים,
הם בין שרשרות האיים המבודדות ביותר באוקיינוס השקט.
איים אלה נוצרו כאשר מאגמה בעבעה מעלה
והתקררה לכדי הרים.
כל התפרצות חדשה כזו של לבה
מהווה בית למגוון מסחרר של צמחים ובעלי חיים,
מעל ומתחת לפני הים.
בזכות יותר מ-25,000 מינים, מקום זה
הוא אחד מבתי הגידול הדינמיים ביותר בעולם.
מעבדה חיה לעמידות החיים.
הביולוג כריס ג'ונס
מכיר היטב את החי והצומח בהוואי,
כולל כמה דוגמאות מדהימות
לקיצוניות אליה יגיעו החיים כדי לשרוד.
רצועה של סלע געשי שומם.
לא המקום הראשון שתצפו למצוא בו חיים...
אבל בדיוק שם החביא הטבע כמה הפתעות.
צינורות הלבה האלה נמתחים לאורך קילומטרים.
הם נוצרו כאשר לבה התנקזה מהתפרצות געשית עתיקה
מתחת לקרום שהתקשה.
זה מדהים, הוואי חדשה לגמרי שמעולם לא ראיתי.
הוואי סודית, חבויה.
היצמדי לשמאל.
זה ממש לפנינו.
במקום הפוך זה,
צריך להסתכל מעלה כדי לראות את השורשים של עץ האוהיה המיוחד.
הם יפהפיים,
משתלשלים לתוך המערות כמו תכשיטים נוצצים.
כן, אז אנחנו יכולים ממש לראות כמה מהמיקרו-מבנים האלה.
והם נוצצים
כי הם מכוסים מים.
לחות שהתעבתה מהאוויר הלח.
החיים זקוקים למים נוזליים כדי לשרוד,
אבל עץ האוהיה מראה לנו שהוא יכול להיות יצירתי מאוד
בדרך שבה הוא מוצא אותם.
... לאיסוף המידע שלנו. -אוקיי.
זהו עמק הלאקלה באי מאואי.
נאס"א משתמשת בנופים זרים כמו זה כדי לבחון את רכבי המאדים שלה
לפני שהיא שולחת אותם לכוכב הלכת האדום.
האדמה כאן עשויה אפר,
הגובה הוא מעל קילומטר וחצי
ומזג האוויר יבש, שמשי,
שטוף רוחות ומקפיא.
זהו המקום האחרון שתצפו שאימא טבע תעסוק בו בגינון.
זוהי חרב הכסף של הלאקלה.
העלים העבים שלה אוגרים מים ומכוסים בשערות זעירות
שאוספות לחות באוויר היבש
ומעבירות אותה כמים נוזליים אל השורשים.
מים כנוזל, או נישאים ברוח,
או חוצים את הנוף,
הופכים את כדור הארץ לגן עדן משגשג של חיים.
מים, בתוספת קורט פחמן
וקצת אנרגיה מהשמש,
הם המרכיבים הפשוטים הנדרשים ללבלוב של חיים.
בקניונים של עולם תת-ימי זה
אין אור שמש, ולחץ המים,
במילים פשוטות, מרסק עצמות.
אף על פי כן
יותר מקילומטר וחצי מתחת לפני השטח
החיים משגשגים.
הנביעות ההידרותרמיות האלה משחררות חום ומינרלים
מליבת כדור הארץ.
הן נקראות "מעשנות שחורות", ונפלטים מהן עננים של גפרית,
שהיא רעילה ומצחינה עבורנו,
אבל לחיידקי הים העמוק שמשגשגים כאן
זו תזונה טובה ובריאה.
אם החיים יכולים לשגשג כאן, בעומקים החשוכים והדחוסים של אוקיינוסי כדה"א,
מה בדבר אוקיינוסים אחרים,
כמו זה שבאנקלדוס? במשך שנים חיפשנו בכוכבי הלכת
של מערכת השמש שלנו סימנים לחיים זרים.
אבל אולי יהיה זה ירח שיאשר לנו ראשון שאנחנו לא לבד.
לכמה ירחים יש את כל מרכיבי המפתח לחיים,
מים, פחמן ואנרגיה.
אנרגיה לא מהשמש או מהרי געש,
אלא מגאויות ענק, דחוסות מתחת לקרומי הקרח
ונמשכות מפה לשם על ידי הכבידה האדירה של שבתאי.
התחנה הבאה: ירחיו של ענק הגז צדק.
גנימד,
הירח הגדול ביותר במערכת השמש.
הבחור הגדול הזה מכוסה בקרום קרח
שמסתיר הפתעה מדהימה...
יותר מים מלוחים, אולי, מאשר בכל האוקיינוסים של כדור הארץ גם יחד.
ומה מחכה לנו כאן על פני השטח של שכננו, מאדים?
אלה הן תמונות אמיתיות
כאשר "קיוריוסיטי", הרובר הרובוטי של נאס"א
הרים לראשונה חופן מהאדמה האדומה הזו,
גאולוגים חשבו שהיא נראית מוכרת להפתיע,
כמו האדמה בכדור הארץ, בהוואי.
במאדים יש מים, והרבה,
מים קפואים בקטבים ועוד שקבורים באדמה.
מים, פחמן, אנרגיה מהשמש,
כל המרכיבים הבסיסיים לחיים נמצאים כאן.
זו הסיבה לכך שביולוגים
לא יופתעו אם יימצאו חיים על מאדים.
לא מהסוג עם הצלחות המעופפות ורובי הקרניים,
ובכל זאת חיים מרתקים מיקרוסקופיים ואמיתיים מאוד.
הם יהיו חייבים להיות עמידים,
מסוגלים לעמוד בפני טמפרטורות קיצוניות
והפגזה תמידית של קרינה מהחלל.
לכוכב הלכת שלנו יש שדה מגנטי ואטמוספרה עבה
שמגנים עלינו מפני רוב הקרינה הקוסמית הקטלנית.
כאשר אנו, בני האדם, נגיע למאדים,
נזדקק להרבה טכנולוגיה רק כדי לשרוד.
אך ישנם כמה תושבים של כדור הארץ
שישגשגו על כוכב הלכת האדום.
דובון המים, או "טרדיגרדה", הוא דוגמה מושלמת
לשורד-על,
מעין בר גרילס זעיר במים.
במבחן הקשה מכולם, החבר'ה הקטנים והבריאים האלה
שוגרו לריק הקפוא של החלל החיצון
והופגזו בקרינה קוסמית קשה...
...תנאים עוינים לבני אדם, אך לא לדובוני מים.
אני מקבלת כל הזמן תזכורות לעיקשות של החיים.
ייתכן שהחיים במערכת השמש שלנו נפוצים הרבה יותר מכפי שאנו מבינים.
בשנת 2022, חללית של סוכנות החלל האירופית תביט מקרוב
על הירח אירופה של צדק ועל הסדקים האדומים המסתוריים שלו.
מכ"ם חודר-קרח יראה לנו מה מסתתר מתחת לפני השטח
של העולם הזה עם הצלקות המוזרות.
אסטרוביולוגים מחפשים כל הזמן בחלל תנאים שיכולים לתמוך בחיים.
והחיפוש שלהם לא מסתיים בחצר האחורית שלנו.
מחוץ למערכת השמש
מחכות התגליות המרגשות באמת.
אלה הם "עמודי הבריאה",
עננים עצומים של גז ואבק.
ענן אבק זה הוא בית חרושת לכוכבים בגלקסיה שלנו, שביל החלב.
במקומות מפעימים שכאלה
הטבע מייצר מיליארדים רבים של כוכבים.
וסביב רבים מהכוכבים האלה יש כוכבי לכת,
אולי אפילו מאה מיליארד...
ועל כוכבי הלכת האלה... אפשרויות.
חלק מכוכבי הלכת שכבר גילינו עתיקים בהרבה מכדור הארץ,
עולמות יותר מפי שניים בגילם מכדור הארץ.
אם בכוכבי לכת כאלה יש חיים,
ייתכן שהם התפתחו הרבה יותר מאיתנו.
זהו הטלסקופ קפלר
צייד כוכבי לכת ראוי לציון, שכבר גילה
יותר מחצי מכוכבי הלכת המוכרים מעבר למערכת השמש שלנו.
אבל איך?
קפלר מסוגל "להינעל" על כוכבים רחוקים, ובעזרת רגישות יוצאת דופן
לגלות אם משהו חולף לפניהם,
נקודות זעירות שמעמעמות את אורו של הכוכב במידה כמעט בלתי מורגשת.
נקודות זעירות פירושן כוכבי לכת.
כבר בחודש הראשון לפעילותו, קפלר מצא את כוכבי הלכת הענקים הראשונים שלו,
כולם גדולים יותר מצדק.
לאט אבל בטוח, אף על פי שהם קשים הרבה יותר לגילוי,
קפלר גילה עוד ועוד כוכבי לכת קטנים
וביניהם העולמות הראשונים שעשויים להיות דומים לכדור הארץ.
הדבר המדהים הנוסף הוא שקפלר גילה
את כל כוכבי הלכת האלה בסריקה של פיסה קטנטנה מהגלקסיה.
עד לאחרונה, קפלר התמקד תמיד באותו אזור בדיוק של שביל החלב,
שגודלו רק שני אחוזים משמי הלילה.
ובאזור הזעיר הזה הוא גילה אלפי כוכבי לכת במסלול סביב שמשות זרות.
אני חושבת שזו התגשמות של אחד מהחלומות של קרל סייגן.
ברגע שקפלר מגלה ראיה לכוכב לכת חדש,
הנתונים מועברים לאסטרונומים כאן בהוואי.
טלסקופים ענקיים יכולים לאמת את הממצאים של קפלר.
כאשר מתקבל אימות,
הטלסקופים יכולים לעשות עוד יותר ולצפות בפועל בכוכבי לכת רחוקים.
במרחק של יותר מ-120 שנות אור,
הנקודה האדומה הקטנה הזו היא כוכב הלכת הזר הראשון
שבני האדם ראו אי פעם.
המאסה שלו גדולה כמעט פי 13 מזו של צדק
והוא מסתובב סביב כוכב-האם שלו.
יותר ויותר כוכבי לכת רחוקים כאלה נכנסים לפוקוס.
- מאומת -
הטלסקופים שלנו נעשים חכמים וחזקים יותר,
ואנחנו עשויים אפילו למצוא כוכב לכת עם הילה זעירה,
אטמוספירה,
ואולי, רק אולי, בית גידול שוקק לחיים.
ליסה מכירה את ההליך היטב.
למעשה, היא כותבת את ספר הכללים בנושא.
כשאור עובר סינון על ידי אטמוספירה של כוכב לכת,
זה יוצר טביעת אצבע ספקטרלית,
שאומרת לנו אם בכוכב הלכת נמצאים המרכיבים החיוניים לחיים.
אנחנו חיים בתור זהב חדש של חקר החלל.
יותר מתריסר חלליות כבר יצאו למאדים.
אם יש שם חיים, אנחנו נמצא אותם.
התנאים לקיום חיים נמצאים בכל מקום אליו מסתכלים ביקום
וככל שיכולתנו לראות משתפרת,
כך גם יכולתנו לגלות וללמוד.
הגשושית "מסנג'ר" טסה לכוכב חמה
שם גילתה מים קפואים על פני השטח.
החללית ג'ונו עברה חצי מיליארד קילומטרים כדי להיכנס למסלול סביב צדק,
והיא חושפת את סודות ענק הגז,
שלמעשה ייתכן שיש לו ליבה מוצקה
מתחת למעטה הסערות שמשתוללות על פני השטח.
וכהדרן, הנחתנו חללית על שביט
בזמן שחלף לידינו, במסעו הארוך סביב השמש.
ומצאנו שם משהו מדהים
משהו חיוני לבני אדם. חמצן.
ולסיום, מדענים גילו כעת
כוכב לכת דמוי ארץ במערכת השמש השכנה.
אנחנו מכנים אותו "פרוקסימה בי".
אין יותר קרוב מזה לבית.
דמיינו שבקרוב נוכל לגלות יבשות, אוקיינוסים
ואולי סימן ראשון של חיים על עולמות זרים.
זה מה שקרל סייגן דחק בנו לעשות.
המאמץ והסקרנות האנושיים עוזרים לנו להבין טוב יותר
את ייעודנו ביקום.
כשאנחנו עוזבים את כבלי הארץ ויוצאים לחלל,
אנחנו מאוחדים,
מייצגים את האנושות כולה.
החיים שם בחוץ עשויים להיות מיקרוסקופיים, או מישהו חכם מספיק
למצוא את וויאג'ר
ולהאזין למסר שבבקבוק.
- כאן, מעבר למערכת השמש שלנו -
- אלפי עולמות חדשים מחכים שנגלה אותם. -
- ליסה קלטנגר -
שלום מילדי כוכב הלכת ארץ.
... שולחים את ברכת הממשלה והעם הקנדיים
לתושבים החוץ-ארציים שבחלל החיצון...
- ...לג'ורג' -