אימא! -היא בסדר. רואה? היא בסדר.
היא עוברת לצד השני! -לא. אלוהים!
לא!
אל תסתכל! -היא עזבה.
תמצמצי פעמיים אם את שומעת אותי.
כמה זמן הייתי מחוסרת הכרה? -שלושה ימים.
הלב שלי נדם?
לא, מותק. את תהיי בסדר.
את בטוחה? קראת את התיעוד של האמבולנס?
לא, אבל זה כתוב בגיליון שלך.
את סובלת ממכת קור חמורה ואת בהלם.
אם לא היית נכנסת עם כפות הרגליים,
האברים הפנימיים שלך היו נמעכים כמו בהתנגשות בבטון.
היה לך מזל.
איך קוראים לך?
יש לך משפחה באזור הזה? אנחנו צריכים ליצור קשר איתם בהקדם האפשרי.
את רוצה...
לא, אל תיגעי. בלי לגעת.
בסדר. בלי לגעת.
את יכולה להגיד לי איך קיבלת את הצלקות?
לפחות תגידי לי את שמך.
מי את?
אני אליס, מותק. אני אחות בבית החולים סנט לואיס.
איך קוראים לך?
אני האו-איי (מלאך מקורי(.
באמת? זה מוזר.
רון...
הנייד שלי מצלצל. חכה רגע.
תאכלי לפני שזה יתקרר.
הלו?
אריקה, אני בדיוק מדברת עם אחי.
אני יכולה... -ננסי, את חייבת לפתוח "יוטיוב".
את יכולה לעשות את זה? -כן, ברור שאני יודעת מה זה "יוטיוב".
מה... טוב, מה גורם לך לחשוב ככה?
בסדר, שלחתי לך מייל עם לינק.
ננס?
את רואה?
אייבל!
אימא! -היא בסדר.
אייבל! -היא בסדר.
היא עוברת לצד השני.
אל תסתכל!
כאפוטרופוסית החוקית שלה... -כן, אני מבינה.
דיברתי עם עורכי הדין של בית החולים.
היא פשוט לא מגיבה לשם שנתתם.
טוב, אנחנו יודעים איך היא נראית.
אני צריכה להזהיר אתכם, היא במצב נפשי שברירי ביותר.
עצבנית.
היא ניסתה להגיע למחשבים ביחידת הטיפול הנמרץ.
אם היא באמת מי שאתם חושבים שהיא,
אתם צריכים לדעת... שיש לה צלקת מאוד לא שגרתית על הגב.
האחות אמרה שקשה להסתכל עליה.
היא לא מוכנה לדבר עם אף אחד, כולל המשטרה, על מה שקרה.
אנחנו ממליצים לאשפז אותה.
סליחה. אפשר פשוט לראות את הבת שלנו, בבקשה?
מי האנשים האלה?
אימא?
פריירי?
פריירי.
אני לא מבינה.
היא הבת שלנו, פריירי, אבל היא מעולם לא ראתה אותנו קודם.
לפני שבע שנים, כשהיא נעלמה...
היא הייתה עיוורת.
זה כאן? -זה כאן.
את בבית.
כל המכוניות האלה...
כנראה מישהו עושה מסיבה.
אוי, אלוהים!
איך הם...
טוב, בואו ניכנס.
אחזור לאחור. -אי אפשר לחזור עכשיו.
אל תדאגי, מותק, הם פשוט שמחים...
תתרחקו, בבקשה. -שאת בבית, בטוחה.
תודה.
זוזו מהדרך.
כשפריירי ג'ונסון נעלמה
לפני שבע שנים... -תנו לנו קצת מקום.
היא הייתה עיוורת. טוענים שכעת היא רואה.
קוראים לזה הנס של מישיגן. הנה היא. פריירי!
אנחנו שמחים כל כך שחזרת הביתה.
נראה את הפנים שלך.
פריירי, זה נכון שאת רואה? פריירי, איך זה קרה?
ברוכה הבאה הביתה, פריירי!
זה לא שמך.
לא קוראים לך פריירי. -תתרחקו.
כאן, פני ימינה, מותק. -איזו שמחה שחזרת בריאה ושלמה.
יש מדרגה לפנייך. -נראה את עינייך, פריירי.
פריירי, מי לקח אותך? -ננסי?
אתם יודעים איך מאור עיניה הושב?
אייבל, אתה חושב שזה נס?
כן, זה נכון, בתנו רואה עכשיו.
אנחנו לא יודעים. צריך פרטים. -גילינו אתמול.
תודה!
השתתפתי בחקירה כשנעלמת.
אני מאוד שמח לפגוש אותך.
תודה.
אז רק נשאל אותך כמה שאלות,
ואת תעשי כמיטב יכולתך, בסדר?
את זוכרת משהו מהאירועים שהובילו להיעלמות שלך?
אני זוכרת הכול.
באופן מיוחד, את זוכרת את ליל ההיעלמות שלך?
לא נעלמתי.
הייתי נוכחת כל הזמן.
כל שבע השנים, שלושת החודשים ו-11 הימים.
סליחה. -לא, את בסדר.
אולי עדיף שנעבוד אחורה.
נתחיל מהגשר.
את זוכרת איך הגעת לשם?
הלכתי זמן רב.
אולי...
אולי במשך ימים, מ...
אני לא יודעת מאיפה... משום מקום.
עד שהגעתי לכביש
וניסיתי לתפוס טרמפ.
ובסוף, אישה זקנה במכונית מאובקת אספה אותי.
איך קראו לה? איפה זה היה?
היא לקחה אותי למקום כלשהו.
היו שם הרבה אנשים.
כולם הלכו לאיבוד.
מקלט?
אני לא יודעת.
אמרת להם מי את, או איפה היית,
או שרצית ללכת הביתה?
אמרתי להם שאני צריכה ללכת, אז הם נתנו לי ללכת.
ואני פשוט המשכתי ללכת.
ניסיתי לחזור.
הביתה?
למקום שבו החזיקו אותך בשבי?
אבל ידעתי שהם אינם.
השבויים האחרים?
כשאת אומרת שהם אינם, את מתכוונת שהם מתים?
לכן ניסית להתאבד בגשר?
זה לא מה שעשיתי. -אבל קפצת.
ניסיתי לחזור אליהם, כדי...
ניסיתי להשיג עזרה, כדי...
יכולת להתקשר למשטרה מהמקלט.
הם יכלו לעזור.
זה לא היה עוזר. -טוב, אנחנו רק מנסים להבין.
אז הם לא מתים?
כולנו מתנו יותר פעמים מכפי שאני יכולה לספור.
נראה לי שזה מספיק בינתיים.
הבת שלכם עדיין שקועה בחוויה שלה, וזה נורמלי.
עדיף שננסה שוב בעוד שבוע בערך.
אם היא הייתה פושעת, יכולנו ללחוץ.
אבל אי אפשר להכריח קורבן לדבר.
הומר.
ברוכים הבאים לאו-אס-עשר. קריינות פועלת.
הפעל ספארי.
- גוגל הומר רובר -
אינכם מחוברים לאינטרנט.
תפריט הפריטים שנמצאו.
רשת שדה התעופה הנבחרת "ג'ונסון" מחייבת סיסמה.
סיסמה.
"פריירי" לא אומתה.
סיסמה. איפה היא?
איפה היא?
- נעדרת פריירי ג'ונסון -
היא ישנה.
היא עושה את זה כבר כמה...
גם את לא מצליחה לישון?
אני בטוחה...
אני בטוחה שאין אף אחד בחוץ עכשיו.
אני יודעת שהדברים האלה לוקחים זמן ואין סיבה למהר...
אבל אני ממש צריכה לדעת משהו.
איך את רואה?
את יכולה להגיד לי?
לא.
אני לא יכולה.
את זוכרת שבנו את אלה?
זו הייתה אמורה להיות קרסטווד החדשה.
קרסטווד ויו.
ולא נשאר להם כסף להשלים את העבודה.
זה תמיד עושה לי הרגשה מוזרה.
איך כל הדברים האלה הגיעו עד כאן?
רגע. תראה את זה.
יו, זאת היא.
לעזאזל, זאת פריירי ג'ונסון.
אני לא חושב שאוכל לגמור שוב.
נראה לי שנשכתי את השפה.
דיממת על הזין שלי? -לא, מטומטם.
את אוהבת את הווידאו של ג'סי?
כן, הפעלולים מגניבים.
אתה מוכשר.
איך צילמתם את הבחורה העיוורת?
היא כבר לא עיוורת. -זה מטורף.
זוכר שהיא נעלמה? -כן.
לא הרשו לנו לצאת שלוש שנים.
היי, אל תלכי עדיין. עוד מוקדם. נצפה בדברים במיטה.
סטיב, יש לך גוף ממש יפה
וריח טוב,
אבל זה לא רומן.
זה סבבה.
גם אני דלוק על מישהי אחרת.
על מי את דלוקה?
איזה בחור מהמקהלה. אתה לא מכיר אותו.
מקהלה?
הם לא כולם גייז?
אני לא צריכה לספר לך כלום ואתה לא צריך לספר לי כלום.
בוא ניתן לזיונים להיות זיונים.
למה יש לי חור בקיר?
סטיב? -כן.
המורה ההיא, איך קראו לה, ברודריק-אלן?
היא שלחה דוא"ל.
היא השתמשה במילה "בריון".
נשמע שאתה לא מקיים מה שהבטחת לי.
תתקן את זה.
אתה זוכר את הלילה שהעמדנו פנים שאנחנו במיטות אמיתיות
ותיארנו אותן זה לזה?
אני במיטה אמיתית...
אבל לא ישנתי אף לילה בלעדיך.
אני פוחדת, הומר.
יש רגעים שאני חושבת שהמצאתי אותך.
לכן אני צריכה לראות אותך.
להיות בטוחה שאתה אמיתי.
לא נטשתי אותך.
לא הייתי נוטשת.
אני אבוא אליך.
בוקר טוב, מותק. -בוקר טוב.
אמרת שתיתני לי את הסיסמה לוויי-פיי.
בנוגע לזה...
"השימוש בטלפון ובאינטרנט צריך להיות תחת פיקוח."
זה... למען הבטיחות שלך. זה מבית החולים בסנט לואיס.
הם ממשיכים עם, "הדלתות תהיינה פתוחות תמיד".
נראה לי שזה מוגזם.
אולי פשוט לא ננעל דלתות?
בסדר, מותק?
מהם, יותר מ-200 אלף נחטפים על ידי בני משפחה.
רק כ-115 הם קרבנות
של מקרי חטיפה כמו אליזבת סמרט.
האם הילדה הזאת יכולה לחזור להיות אדם רגיל,
או שתמיד יהיה חלק בחוויות שלך...
היי.
יש לך ויי-פיי?
אין כאן חשמל.
אתה גר בשכונה. אני יכולה לקבל את הסיסמה שלך?
האינטרנט שלנו לא עובד. זה חשוב.
אני לא יודע. אולי תשאלי למעלה.
אני לא יכולה לדלג על הורמונים משבוע לשבוע.
אני סומכת עליך. -מדובר בעסקים.
אל תבזבזי לי את הזמן. מלא אנשים יקנו את זה.
רוצה או לא?
תן לי דמרול, במקום.
מה לעזאזל? מי אמר שאת יכולה לצלם אותי?
אני לא מצלמת. -ממש.
את פריירי ג'ונסון, נכון?
אני האו-איי.
איזה מין שם זה?
אני צריכה אינטרנט.
תיתנו את הסיסמה שלכם,
או את הסיסמה של אחד השכנים שלי?
איפה נראה לך שאנחנו, בסטרבקס?
זאת לא הבעיה שלי. צאי.
תן לי את הסיסמה ואלך. -אני לא חייב לך כלום, כלבה.
עכשיו, לכי או שתהיי אוכל לכלב.
תן לי את המצלמה שלי. -זאת המצלמה שלי עכשיו.
מס על ההפרעה שלך.
אני לא צריך ניידות שידור ושוטרים בכל השכונה.
אני מזהיר אותך.
תקוף!
תפסיקו!
אוי ואבוי לך, בק!
מה לעזאזל?
אל תנשכי את הכלב שלי!
אתה טוב.
אתה בסדר.
חכי.
איך חזרה לך הראייה?
בוא, כלב. יו, אקסל, בוא.
בוא.
מופרעת.
את לא יכולה להיעלם ככה, פריירי. הפחדת אותנו.
בבקשה אל תקראי לי ככה.
מה אני אמורה לעשות?
תעזרי לי קצת.
את לא מוכנה לדבר עם האף-בי-איי...
אבל את לא מדברת גם איתי.
קראתי על טראומה באינטרנט. אני יודעת ש...
זה יעזור אם תרשי לי לגלוש באינטרנט.
כדי למצוא את הומר?
צפית בווידאו שלי?
מה... כדי לנסות לעזור לך.
את שוב שומעת קולות? -אני לא שומעת כלום!
כשהיית ילדה קטנה ולמדת ללכת עם מקל...
נהיית בטוחה מדי בעצמך מהר מדי.
החלטת לרוץ.
התרסקת על פינה של קיר ופתחת את המצח.
את זוכרת את זה?
אני... יודעת שאת לא בשר מבשרי...
אבל כשזה קרה...
ידעתי שאת הבת שלי.
כי הרגשתי את זה.
הרגשתי כאילו הקיר פגע גם בי.
ככה אני מרגישה עכשיו.
זה מוזר לשתינו.
יש לך...
אבל את... את לא זרה.
אימא, בבקשה.
זה לא שאני לא רוצה לספר לך. אני רוצה...
פשוט יכאיב לי להכאיב לך.
וזה יכאיב לך.
רק תני לי קצת זמן.
זהירות.
בחייך, היי. הוא לא שווה את זה.
באה
נשבעת שהיא ידעה את זה עכשיו היא נשבעת שזה איננו
היא משקרת ואומרת שהיא מאוהבת בו
לא מוצאת גבר טוב יותר
היא חולמת בצבע היא חולמת באדום
לא מוצאת גבר טוב יותר
היא משקרת ואומרת שהיא מאוהבת בו
יו, אחי! עצור!
בנאדם, שמעתי אותך שר שם.
כאילו...
רק עברתם לקרסטווד, נכון? מה שמך?
מיילס.
אני חייב לרוץ. -מה אתה מתכוון לעשות עם זה?
תוכל להיות מפורסם.
אני לא ממש רוצה לדבר איתך.
מה?
צחקת על אחד החברים שלי על זה שהוא גיי,
ועכשיו אתה שומע אותי שר והכול בסדר?
זה לא כמו "אמריקן איידול", כאילו...
לא בכוונה רעה, אבל... -הבנתי. תרגיע.
היי, מיילס?
אני מרגישה שמשהו מתגבש.
לא תכנית, אבל...
הרגשה.
פגשתי ילד שאני חושבת שיש לו קשר לזה.
אני כל הזמן מדמיינת אותך בגילו.
שש עשרה, שבע עשרה.
מה את זוממת, משוגעת?
נראה מוזר כאן.
יש לי נתב לטלפון הנייד.
פשוט תחברי אותו למחשב הנייד שלך, ובום, זה מחובר וזה שולם.
אלוהים. -את רוצה שאחבר את זה?
כן!
אז חשבתי...
ראית פעם את "זרים ברכבת"?
לא.
בעיקרון, זה כמו ש... אם אנשים לא יודעים שאתם קשורים...
הם לא יכולים להבין את הפשעים שאתם עושים זה למען זה.
חשבתי שאני אעזור לך ואת תעזרי לי.
אני באמת צריכה עזרה.
יופי.
את מתכוונת לחבר את זה?
את משוגעת.
בסדר.
איפה העכבר שלך?
תשתמש בזה.
ואז, כאן... -טוב, כן.
אנטר. -בסדר.
פתח ספארי. חפש ביוטיוב.
א-ש-ו-ו.
זאת הבעיה שאנחנו צריכים לחלץ אותי ממנה.
זוז.
אבא שלי רוצה לשלוח אותי לאשוויל כדי שאלך בתלם.
אף אחד לא הולך לשם מרצונו, אם את מבינה אותי.
בעדינות. -אימא!
אל תכאיב לו. סליחה. -אימא!
- החזרת תלמיד צבאי -
תמשיך לזוז, בנאדם. קדימה.
אל תפגע בו, בבקשה.
אימא! -אני אעזור לך.
אבל יש לי תנאים.
אני צריכה חמישה אנשים.
ואני צריכה שהם יהיו חזקים כמוך, וגמישים ואמיצים.
ואני צריכה להשתמש בבית הנטוש כמקום מפגש.
בטח. מה שתרצי. -ובלי לגעת.
אני לא אוהבת שנוגעים בי.
בלי לגעת. זה לא סיפור רציני.
באמת תעשה את כל זה?
טוב, "זרים ברכבת", זה הרעיון.
אבל את צריכה לקיים את החלק שלך קודם.
בסדר.
אז מה קרה? -כלום. לא משנה.
היא אמרה שהיא אוהבת איזה בחור במקהלה.
ברצינות.
זה בסדר. לא כדאי לך להתקדם
עד שהאני הבלתי נראה שלך יהיה יותר מפותח, בכל מקרה.
מה?
אתה יודע, הדברים שאתה כמה אליהם, התשוקות שאתה לא מספר עליהן לאף אחד.
בדיוק התחלתי לחשוב שאת בסדר, אבל עכשיו פישלת.
אתה מבזבז הרבה זמן על האני הנראה שלך.
הוא מרשים.
אבל היא בטח חושבת שהאני הבלתי נראה שלך חסר.
יש לי תשוקות. אני עובד קשה.
אני לא הולך ללמוד סינית מחר ולהיות מנכ"ל.
אבל אני רוצה דברים.
כמו מה?
את יודעת, להיות מישהו.
יש לי שאיפות.
אני אהיה מאמן של ידוענים.
תהיה לי תכנית משלי, קו ציוד משלי.
לי ולג'סי יש כבר ערוץ יוטיוב.
כל זה חיצוני. מה עם הפנים?
מי שאל אותך, לעזאזל, משוגעת?
את מבוגרת שגרה אצל ההורים שלה,
וניסית להתאבד.
שימו לב, קונים. נצלו את מכירת המוצרים לבית שלנו.
ניתן לחסוך 40 עד 50 אחוזים...
בואי נגיד שהבחורה הזאת באמת דאגה לאני הבלתי נראה שלי...
מה שלא נכון, כי היא פשוט אוהבת להזדיין...
אבל נניח שכן...
איך אני אראה לה שיש לי את זה?
תהיי עדינה עם החרא הזה, או-איי.
אולי תנסה לעצום עיניים.
לעתים קרובות יותר, או...
זה היה עצמתי להיות עיוורת. זה גרם לי להקשיב.
וזה גרם לאנשים להמעיט בערכי.
משעמם.
כן. זה משעמם בהתחלה.
את צריכה תספורת של מבוגרת.
היי, אני לא מכיר אותך?
כן.
אני אימא.
סליחה. יש לי פגישה.
אני חושבת שאני הפגישה שלך.
אני מצפה למר וינמ'ל. דיברנו.
אני אמו החורגת של סטיב.
כמובן.
שבי.
טוב, לא זימנתי את הפגישה הזאת כדי להאשים אותך או את בעלך.
זימנתי את הפגישה כדי לומר לך שבנו של בעלך
הפך לבעיה כל כך קשה, שאני עומדת לבקש מהנהלת בית הספר
לסלק אותו מבית הספר באופן מידי.
את יכולה להסביר את הבעיה?
אני חושבת שהיא צריכה להיות ברורה מהמכתב שלי, אבל אם אני חייבת...
אני כאן כדי ללמד ילדים שרוצים ללמוד,
ילדים שיש להם רצון להתקדם.
ואם תלמיד מפריע, אלים, ובכנות, נוראי,
עושה לי בעיות, זה בסדר. אני יכולה להתמודד עם זה.
אבל כשהוא גוזל מהתלמידים שעובדים קשה את זכותם לחינוך,
אז אני אומרת: לא עוד.
אני חושבת שיש לו בעיות פסיכולוגיות קשות.
זה לא מעיד על בריאות נפשית להסתגל היטב
לחברה חולה.
זו יכולה להיות מדבקה נחמדה לפגוש, גברת וינמ'ל,
אבל אני מתכוונת לסלק את הבן שלך מבית הספר הזה.
אני מבינה.
מה הייתה הסיבה הראשונה שלך?
סליחה?
למה הפכת למורה?
אני לא העניין פה. -דווקא כאן.
העניין הוא את וסטיב, והמחזה, בליהוק של שניכם,
התפאורה, כיתה בממדים רבים לאורך זמן.
אני לא מבינה.
אולי סטיב לא יכול ללמוד כי את שכחת את הסיבה שלך.
אלוהים, זה מגוחך. -בטי...
אולי אני יכולה לעזור לך להיזכר.
איבדת מישהו. מישהו שחשוב לך.
גם אני איבדתי מישהו שחשוב לי.
את מי איבדת? -את הסבלנות שלי, אם לא תפסיקי.
זאת הייתה האהבה הראשונה שלך? או הורה?
מישהו שאהבת בצעירותך?
אח או אחות?
תראי, רוצה לדבר תכל'ס?
הבן הסוציופת שלך הכה ילד בגרון.
הקורבן לא דיווח על כך כי הוא פחד מנקמה.
לילד יש קרע בקנה הנשימה, והוא לא יכול לשיר בתחרות הארצית.
אז לא מזיז לי מאיפה האלימות הזאת באה ולמה.
אני לא רוצה אותה בבית הספר שלי.
לא, את צודקת. אני מצטערת, את צודקת.
את צודקת. והממד הזה מידרדר לאלימות, ולקטנוניות,
ולחמדנות, וסטיב רגיש מספיק להרגיש את זה, והוא כועס.
הוא כועס והוא אבוד.
כדי למצוא אותו, תצטרכי ללמד את עצמך מחדש,
ואת החלטת איפשהו לאורך הדרך שגמרת ללמוד.
כואב מדי להישאר פתוחים.
אני חושבת שכולנו מתמודדים עם אותו חוסר אונים.
השאלה היא מה אנחנו מחליטים לעשות עם זה.
את צודקת. אז מה את מתכוונת לעשות?
אם את רוצה לעשות את העבודה שלך, תסלקי את הבריון.
תתרכזי בילד ששר כמו מלאך, שלא צריך אותך.
אם את רוצה להיות מורה, תלמדי את סטיב.
הוא הילד שאת יכולה לעזור לו להפוך לגבר.
הוא זה שאיבדת.
הוא הסיבה הראשונה שלך.
לא קלטתי את שמך הפרטי, גברת וינמ'ל.
אני האו-איי.
טוב, הצבעה...
סיפור על נס מדהים שמגיע מג'פרסון סיטי היום.
בסתיו שעבר, הקוורטרבק הכוכב של מכללת פרשינג
היה צפוי להביא למיזורי את האליפות,
עד שתאונה על המגרש שכמעט הביאה למותו הותירה אותו משותק ובתרדמת.
הוא לא זז.
ובעת שהם החזיקו ידיים ליד מיטת בנם הגוסס,
קרה נס. הוא התעורר.
עברת מה שנקרא חוויית סף-מוות?
כן, עברתי דום לב אחרי התאונה, בבית החולים.
אז אתה יודע איך זה למות?
כן. אני מניח שאני יודע.
אבל חזרתי עכשיו.
- הומר רוברטס על המשחק הטראגי בשנה שעברה -
והשנה לא אעזוב את האליפות על אלונקה.
כל הכבוד. -אני אזכה באליפות.
הומר...
הומר, איפה אתה?
פריירי, יש לך שיחת טלפון חשובה.
אני לא יכולה לדבר כרגע.
אני חושבת שאת צריכה לדבר. זה האף-בי-איי.
שלום.
זה היה כמו האינקוויזיציה הספרדית.
אכפת לך אם אדבר לבד?
כמובן. -תודה.
תודה.
זה היה כמו "פלישת חוטפי הגופות".
ברודריק-אלן היא אדם אחר.
אני צריכה חמישה איש הלילה.
אנחנו חייבים להתחיל. זה ייקח זמן.
תירגעי. על מה את מדברת?
"זרים ברכבת". אתה חייב לי.
הם צריכים להיות חזקים וגמישים כמוך.
למה? בשביל מה? -לא שאלתי אותך שאלות, נכון?
לא, את היית אחלה.
בחצות, בבית הנטוש.
וחשוב שכולם ישאירו את דלת הבית שלהם פתוחה.
אני תמיד שוכח כמה את משוגעת. אף אחד לא עושה את זה.
ככה גונבים לך דברים. -סטיב...
תראי, יש לי משהו הערב, בסדר?
ועם הנתב, אני... נראה לי שהשתווינו.
סטיב, הרבצת לילד בגרון.
לא סיפרת לי את זה.
תראה, אני בקצה של חבל שהייתי אמורה ליפול ממנו בזמן.
ואני חייבת לעזור למישהו.
זה סיכוי נמוך, אבל אתה חזק, בגלל זה בחרתי בך.
אני בחרתי בך, משוגעת.
אתה בטוח בזה?
חצות. חמישה אנשים. הבטחת לי.
בסדר.
כן, אל תחטפי התקף בהלה.
מר וינמ'ל?
כן, גברת... -ברודריק-אלן.
כן. טוב לראות אותך.
לא הייתי עוצרת אותך,
אני לא אוהבת לדבר עם הורים מחוץ לכיתה,
אבל רציתי להגיד לך, היא אישה מיוחדת.
אני חושבת שהיא תשנה לטובה את חייו של סטיב.
ואני רוצה שתדע שאני מחויבת לעזור.
הבחורה ההיא, החברה שלו?
לא. אשתך החדשה.
המה שלו? -גברת וינמ'ל החדשה.
אני גברת וינמ'ל.
ננסי, אייבל, זה הזוג וינמ'ל.
זה לא הזמן הכי מתאים. פריירי נחה.
אני בטוחה.
אנחנו צריכות לדבר, ננסי. -תיכנסי.
לא צריך לחשוף ילדים למישהי שמסוגלת לגנוב זהות.
פריירי עברה חוויה טראומטית מאוד...
ותמכנו בכם לאורך כל הדרך.
אבל אם היא מפעילה לחצים על הילדים שלנו...
הבן שלך בן 17, לא בן שבע.
וזאת הייתה אספת ההורים שלו.
סטיב?
כבר אמרתי לכם בבית.
תגיד לנו שוב.
היא רצתה אינטרנט.
והיא חשבה על הרעיון.
היא אמרה שזאת תמורה הוגנת לנתב. זה לא עניין גדול.
היא חיפשה מישהו בשם הומר.
אנחנו שכנים כבר שנים. הייתם כאן כשפריירי באה הביתה.
זה לא הגיוני שתבואו הנה ותזרקו האשמות.
אנחנו מעריצים אותך ואת ננסי.
אני צריכה עזרה.
מה שהיא עושה, זה מטריד.
היא אישה מבוגרת שרודפת אחרי ילד.
היא לא חושבת כמו מבוגרת.
את בהכחשה, ננסי.
מה אם זה יהפוך למיני?
זה פשע. -את צוחקת עליי?
דבר ראשון, יש לי חברה.
ודבר שני, אנחנו רק... חברים.
אין לה חברים, ואני חבר שלה. זה הכול.
כל המחשבות החולניות הן אצלכם בראש.
אלוהים, סטיבן... -היא התחזתה אליי.
כי ביקשתי ממנה.
כי רציתי מישהו לצדי לשם שינוי. ונחשו מה?
זה עזר.
קדימה.
אתה אמרת, אייבל, שהרופאים בסנט לואיס
המליצו שהיא תאושפז.
אתה... דיברת על זה?
הם טעו.
אבל אם הרופאים אומרים שהיא צריכה עזרה רצינית...
היא צריכה להיות בבית איתנו.
ולא להיות מושא לתקיפה מצד אנשים חסרי חמלה או הבנה.
אנחנו מבינים מה זה להיאבק בילד.
אנחנו שולחים את סטיב מכאן, כדי שהוא יקבל את העזרה שהוא צריך.
עד אז, תרחיקו אותה ממנו.
בבקשה אל תיקחי את המצלמה.
פריירי, אני יודעת שזה קשה, אבל זה לטובה.
היינו צריכים לבצע את ההנחיות מלכתחילה כדי לשמור על ביטחונך.
מה אני אמורה לעשות? לקחת תעודות זיהוי מהורים?
היא לא שפויה.
את יודעת איך אני יודעת? העיניים שלה.
חוץ מזה, היא משקרת.
טוב, בטח. נתראה מחר.
- מספרים אי-רציונליים -
- פאי הוא אי-רציונלי -
- או-איי -
- אכלני יתר אנונימיים -
- האו-איי -
- ה או-איי.מוב - _
אני צריכה עזרה.
אני צריכה...
- @בק-וו חשבתי שתרצה לראות את זה. -
- סטיב מכר אותה. -
אני צריכה עזרה.
אני צריכה לחצות גבול שקשה להגדיר אותו.
אולי אתם יודעים על מה אני מדברת?
או שאתם לא יודעים, אבל אתם מרגישים את זה.
כי אולי הרגשתם גבולות אחרים כמו נעורים ובגרות.
אני לא יכולה לשנות את גורלכם, אבל אני יכולה לעזור לכם להתמודד איתו.
אנחנו מתחילים את המסע שלנו לגבול הלילה. בחצות.
הבית הנטוש בקצה קרסטווד ויו.
אל תבואו אם דלת הכניסה שלכם לא פתוחה.
אתם חייבים להזמין אותי להיכנס.
מישל, את רעבה?
את רוצה לחמם את הספגטי?
לא, אני רק לוקחת את ספר הלימוד שלי מלמטה. אני בסדר.
בסדר.
20:12 בלילה.
היי, רוצה לשתות אלכוהול?
היי, בטלן.
היי לך.
שמעתי שהרבצת למיילס ברקוב. -ממי?
עשית את זה בגללי?
את באמת חושבת שהעולם סובב סביבך, מה?
לא אני זו ששותה לבד עם הכלב שלי.
בבקשה תגידי לי, ג'יי, מה אני אמור לעשות?
יזרקו אותך מבית הספר בגלל זה.
זאת הייתה התכנית מלכתחילה? השמדה עצמית?
את ממש אוהבת לבעוט באנשים כשהם על הקרשים.
קדימה, תיכנס.
לכריס יש משהו.
בוא, חבר.
למה לא רצית להיות החברה שלי?
אתה שיכור. -בחייך. תראי, גם ככה אני עוזב.
אמרת שאת אוהבת את הריח שלי.
אני רוצה להיות טובה בסקס.
זה היה אימון.
יום אחד אני אתאהב,
וכשזה יקרה, אני אהיה מוכנה.
זה דפוק. -אתה חתיכת חרא.
אתה מסתכל על עצמך כשאנחנו שוכבים.
גם אתה לא מתעניין בי.
מה?
האני הבלתי נראה המזוין.
כמה כאלה שתית?
תראה, אני אבלה איתך הלילה, בסדר?
אם אתה לא רוצה להיות לבד?
זה הבית שלי. תעצרי.
את צודקת. אני דפוק.
תשמרי את הבקבוק!
ביי!
היי, אל תכבי את האורות, משוגעת.
תראי, ההורים שלי התעצבנו.
שולחים אותי לאשוויל. הלילה או בשבוע הבא.
אני כאן בכל מקרה, נכון? -נכון.
אבל אני לא יכולה.
באמת, או-איי. אל תשמרי טינה.
אני צריכה לפחות חמישה. אמרתי לך.
אנחנו חמישה. -לא כולל אותי.
אז תכללי את עצמך ובואי נזוז כבר.
מה אנחנו עושים?
אני צריכה ללכת לאיזשהו מקום, ולדעתי תעזרו לי להגיע לשם.
אבל אצטרך להשאיר משהו חשוב מאחור,
וזה יעבוד רק אם יהיו חמישה.
נמאס לי מהשטויות האלה, או-איי. אני...
השארתי את הדלת שלי פתוחה.
אספר לכם את הסיפור שלי מההתחלה.
ויגיע רגע שתבינו למה אתם פה...
מה אתם עשויים לעשות יחד,
איך תוכלו לעזור לאנשים שלעולם לא תפגשו.
אבל אתם חייבים להעמיד פנים שאתם בוטחים בי עד שבאמת תבטחו.
אני רוצה שתעצמו עיניים.
אני רוצה שתדמיינו כל מה שאני אומרת לכם
כאילו אתם שם בעצמכם.
כאילו שאתם איתי.
כאילו שאתם אני.
תעצמי עיניים.
אני מדמיין בעיניים פתוחות.
בסדר.
אתה מוכן לעצום אותן בשבילי, אם כך?
נולדתי ברוסיה, ב-1987.
מה?
בחייך.
אבא שלי היה אדם עשיר מאוד.
הוא ניהל חברת כרייה. הוא הוציא מתכות יקרות מהאדמה.
תמיד עקבו אחרינו,
כי הוא הרוויח כל כך הרבה כסף כל כך מהר.
ובאותו זמן, אם היה לך כל כך הרבה כסף,
שילמת חלק ממנו לארגון הפשע "ווי".
גרנו במובלעת סודית ממש מחוץ למוסקבה
עם הרבה מתעשרים חדשים אחרים.
השלג הגיע לגובה שני מטרים,
אבל עדיין אפשר היה לראות הרבה בתים גדולים,
מאחורי שערים גדולים, אבודים בתוך הלבן.
שאלתם אותי איך הראייה שלי חזרה.
הסיפור הטוב יותר הוא איך איבדתי אותה מלכתחילה.
לא נולדתי עיוורת.
אני זוכרת את הכיפות הבוהקות של קתדרלת וסילי הקדוש,
המים האפורים של נהר מוסקבה.
העיירה שלנו נבנתה עם נפילת מסך הברזל.
כל בית היה הון חדש.
היה האיש שקדח לנפט, האיש שכרה פחם, האיש שייצר כבלים.
גדלתי עם הבנים והבנות של האוליגרכים האלה.
אימא שלי מתה בלידתי.
נשארנו רק אבא שלי ואני בבית גדול ובודד.
סבלתי מכל מיני דברים אז.
חלומות.
היו בהם ריחות וקולות חדים יותר מבחיים.
באחד מהם, אני לכודה באקווריום,
ואני לא יכולה לנשום, לא יכולה לצאת.
אבא.
אבא!
נינה.
אבא!
זה חזר. אותו אחד.
אני מתחת למים ואני רואה את הצבעים הצפים ולא יכולה לנשום.
זה רק חלום, חמודה שלי.
פנטזיה.
לא. הרגשתי את זה בדיוק כפי שאני מרגישה שאתה צובט לי את האף.
תבטל את אחר הצהריים. תעביר הכול לערב.
אנחנו ניפטר מהסיוט הזה.
עצור כאן.
שמור על המנוע חם.
בואי, חמודה.
נינה.
אבא, קר מדי. אני לא יכולה.
מה הדרך היחידה להילחם בקור?
להפוך לקרה יותר ממנו.
אבא שלי לימד אותי על אומץ באותו יום.
באותו לילה, היה כל כך קר, שאחד הסוסים שלנו קפא למוות.
אבל חלומות האקווריום לעולם לא חזרו.
עברו שבועות. האף שלי לא דימם אף פעם.
התחלתי ללמוד בבית הספר.
אוטובוס מיוחד לקח את כל ילדי השכונה.
אני תמיד הייתי ראשונה.
הרגשתי משהו בקרקעית הבטן...
כאילו הביצים ישבו שם תקועות ולא שבורות.
הרגשתי שאני רוצה לרדת מהאוטובוס.
כן, אבל לא אהבתי את זה. זה גרם לך לחשוב יותר מדי על המוות.
כמו כשהילד יורה בעצמו.
כן, כמו שיום אחד את כאן, ופתאום את לא.
את לא בשום מקום.
ראית את זה, ניני?
אני חושבת שאת תמיד באיזשהו מקום.
מה קרה לאף שלך?
זה כלום.
יש אור מתחתינו.
אולי אחד החלונות שבור.
אם נשחה לעומק, אולי נצליח לצאת.
נינה!
היינו מסר, אתם מבינים?
מה"ווי" להורים שלנו.
והמסר היה, "אתם בהחלט אנשי עסקים חזקים,
אבל יש גבול לעצמתכם."
הילדים הקטנים של כל האוליגרכים הרוסים היו על האוטובוס ההוא באותו יום.
כולם מתו. כל אחד ואחד.
כולל אני.
לא ידעתי אם אני בתוך כדור הארץ או מעליו.
למה החשכה הייתה כל כך מסנוורת?
נינה.
את רוצה לחזור?
את תדעי אהבה גדולה...
אבל זה יהיה קשה מאוד.
את תסבלי.
אני?
אני רוצה שתישארי פה.
לחזור.
אם כך...
אני אקח את העיניים שלך.
כי לא אוכל לשאת את זה שתראי מה עומד לקרות.
זה נורא מדי.
אבא.
הרגשתי את לחיו ליד לחיי. היא הייתה קרה.
שמעתי את הנשימה שלו.
ולמרות שהעיניים שלי היו פקוחות לרווחה...
הכול היה שחור.
אמרתי, "אבא..."
אני לא רואה.
אני לא רואה שום דבר.