הובא וסונכרן ע"י גדעון
ציור "רדום" הוא ציור שנמכר
,כמעט תמיד במכירה פומבית
שצויר בבירור על ידי אמן טוב בהרבה
.מזה שבית המכירות זיהה
.צייד רדומים הוא אדם שמחפש טעויות כאלה
.וזה מה שאני עושה. זה מה שאני עושה
אלכסנדר פריש צייד ציורים רדומים
אז מצאתי ציור שמיוחס בקטלוג .ללאונרדו דה וינצ'י
,"זהו העתק של הציור האבוד "סלבטור מונדי
מושיע העולם, ציור שידוע לנו .שצויר על ידי לאונרדו
.לא קל למכור את ישו
…אבל משום מה
.הציור משך את תשומת ליבי
.התקשרתי לרוברט סיימון
רוברט סיימון סוחר אומנות המתמחה בציירים הגדולים
.בעבר רכשנו ציורים ביחד. הצלחנו איתם מאוד
.הוא נהנה מאותו סוג של ציד
:אלכס התקשר אליי ואמר
ראית את הציור שנמצא" "?במכירה הפומבית בניו אורלינס
"?והוא אמר, "כן, ראיתי. מה נעשה
.והחלטנו לקנות אותו. שנקנה אותו
.הסכמנו על מחיר
.אלכס דאג לשילוח
נדמה לי שהוא נשלח לניו יורק .במשאית של יו-פי-אס
.אנחנו מצלמים
.מצלמים .כן-
.מצלמים .יופי-
.אני אתחיל בשאלה כללית מאוד
למה היתה כזאת מהומה ?סביב הסלבטור מונדי, לדעתך
.אני רוצה לומר קודם כול משהו
זה הסיפור הכי בלתי סביר
.שקרה אי פעם, לדעתי, בשוק האומנות
.כולם רצו שהציור יהיה של לאונרדו
לכן כולם נקטו את העמדה האופטימית ביותר שהיו יכולים
.בשאלה אם הציור הוא של לאונרדו
.ואולי הוא באמת של לאונרדו
!זה אפילו לא ציור טוב
,אני מאמין שלציור יש עוצמה משלו
ואפשר לחוות אותה באמת
.רק אם עומדים מולו
.בסופו של דבר, זאת שאלה של כלכלה
.ושל חמדנות. חולשות יסודיות של האדם
.כסף
חלק ראשון משחק האומנות
ניו יורק 2005
,הציור הגיע בארגז קרטון
.כצפוי בהתחשב בסכום שהוצאנו
…והוצאתי אותו
.ושני דברים התבררו לי מיד
.כלומר… תוך חמש שניות
.הראשון היה שהתווספו לציור הרבה שכבות צבע
.פניו של ישו עברו רסטורציה
…והשני
היה ברור שחלק גדול מהציור
,היה בתולי, לא עבר רסטורציה
.והתאים בדיוק לתקופה
.כלומר, בסביבות שנת 1500
.חשבתי לעצמי, "זה פריט יוצא מהכלל
."אבל אני לא יודע מהו. אנחנו חייבים לגלות"
,זאת עבודה מסביבות 1500
ככל הנראה מאת אחד האומנים ,שהיו כל כך קרובים לרב האמן עצמו
.שהגיע לו לקבל את הטיפול הטוב ביותר
.אני אוון בירד
אני מנהל את צוות שירותי האומנות .בבנק אוף אמריקה
.אנחנו מובילים בהלוואות כנגד יצירות אומנות
אוון בירד מנהל שירותי אומנות בינלאומיים
אנחנו מנהלים מאה אוספים .שנתרמו למוזיאונים ברחבי המדינה
הציור הזה מספר סיפור ,על ההיסטוריה של האומנות
,אבל גם על ההיסטוריה של השווקים הפיננסיים
הוא מספר על תולדות עלייתם .של ההון החברתי וההון התרבותי
אז הם לקחו את הציור למי שהיא כנראה אשת המקצוע המובילה בשימור
…בתחום כולו
דיאן מודסטיני משחזרת
.דיאן מודסטיני
…הוא הגיע הנה, והביא את הציור בתוך
.שקית אשפה שחורה מפלסטיק
הוצאתי את הציור מהשקית .והנחתי אותו על כן ציור
,חלק מהמעברים היו מקסימים
.ואחרים היו פגומים מאוד, מכוסים בצבע
,עדיין לא ידעתי מה זה
.ולקחתי את הציור למריו שהיה בחדר השינה
מריו מודסטיני הוא אחד .ממשמרי הציורים המהוללים בכל הזמנים
"הוא בדק את "ג'ינברה דה בנצ'י .עבור הגלריה הלאומית
.הציור היחיד של לאונרדו בחצי הכדור המערבי
,האיש הזה ראה הרבה יצירות של לאונרדו
.וייתכן שהוא ירצה לראות את הציור
.באותם ימים הוא היה בן 98 ומרותק לביתו
.אמרתי לו, "מריו, תסתכל על הציור "?מה אתה חושב
.ופתאום הוא התבונן בו בתשומת לב
.והוא אמר, "אמן גדול מאוד צייר אותו
,אני לא יודע מי זה" ."אבל הוא מהדור שאחרי לאונרדו
,לקחתי ממסים מהארון, אצטון וספירט לבן
.וגלגלתי מעט צמר גפן על מקל
.התחלתי להסיר לאט את הלכה וחלק מהריטושים
אחד מהדברים שהופיעו מיד
.היה אגודל
.המיקום הראשון של האגודל
.זה נקרא "פנטימנט", הרעיון הראשון של האמן
.אחר כך האגודל הועבר למיקום אחר
,בדרך כלל לא מוצאים דבר כזה בהעתק
אבל זאת לא הוכחה .שמדובר בוודאות בציור המקורי
.לפחות מבחינתי זאת לא היתה הוכחה
,כשהסרתי את שכבות הצבע
,האגודל הופיע מיד
…כמו גם
.נזק רב בראש
,שמתי לב שיש מילוי לבן רחב מאוד
.חדש למדי, שמכסה סדק
,הסדק נמתח לכל אורך הלוח
ונובע למעשה מעין
.שנמצאת נמוך, במרכז
.למחרת דיאן התקשרה אליי
.בוב, ניקיתי את הציור"
."אתה חייב לבוא לראות אותו"
.עמדו מולי שני דברים
,האחד הוא ציור שאני רואה שנגרם לו נזק כבד
…אבל שכל הצבע
לפני הניקוי
,החום-אדמדם החובבני .שהיווה ניסיון לצייר זקן, נעלם
הגרסה המנוקה
אז ידעתי שהציור זקוק לשימור
.ברמה הגבוהה ביותר
.מריו מת בינואר
והתחלתי לעבוד על הסלבטור מונדי .בסטודיו שלי
.לבד
…הייתי
.מנהלת שיחה עם מריו בראש שלי כל הזמן
.לא דיברתי איתו בקול רם
.אולי פעם או פעמיים
.פשוט ניהלתי איתו דו שיח בתוך הראש שלי
,יכולתי לשמוע אותו אומר ."הוא נראה כאילו שכואבת לו השן"
.ואז הייתי חוזרת על מה שצריך
."או שהוא היה אומר, "האף עקום
,הפנים של מריו, והפנים של הסלבטור מונדי
.הם די התחלפו שוב ושוב בדמיון שלי
ערב אחד, כשנאבקתי בפעם העשירית
,בתיקון של הפסד קטן
.ממש מעל השפה, פה
יש באזור הזה מעבר
,מהשפה לשפה העליונה
.שאי אפשר להבחין בו
,אין שם קו בקצה השפה
וזה בדיוק מה שנמצא
."באותו אזור בציור של "המונה ליזה
.הידיים שלי רעדו
אף אחד מלבד לאונרדו .לא היה יכול לצייר את הציור הזה
,יצאתי החוצה, התקשרתי לרוברט ואמרתי
."הציור הוא מאת לאונרדו"
…נדמה לי שבאותו רגע
"?מה נעשה? מה אפשר לעשות עם הציור הזה"
,יש רק… לפי הספירה המקובלת על הרוב
.כ-15 ציורים ידועים של לאונרדו
,"והאמירה "מצאתי ציור כזה
,משול בחוגים שלנו לאמירה
,חללית נחתה בחצר שלי אתמול בלילה" ."וראיתי חדי קרן
.זה פשוט תלוש מהמציאות
,אל תנסה אפילו לשכנע את עצמך שזה נכון
.כי אתה תיראה כמו טמבל
."האמן המפורסם ביותר בתקופת שיא הרנסנס"
.הציורים האלה מתועדים בקפידה
.ופתאום, יש לנו את הציור הזה
.הוא נעלם למשך מאות שנים
ג'רי סלץ מבקר אומנות
?ואז פתאום הוא מופיע באמריקה
?בניו אורלינס
.הבנתי
הנה הציור האבוד של לאונרדו .שמישהו הזכיר פעם בספר
,כשחוזרים לציירים הגדולים
,תיעוד המקור חשוב מאוד
.כי שרשרת הבעלות מספרת את סיפורו של הציור
מאיפה הגיע הפריט ובאיזה הקשר
?הוא נחת ברגע שהוא נמצא בו עכשיו
רוברט השקיע הרבה זמן בבחינת ארכיונים
,והתחיל לתעד את הבעלות על הציור
כי אפשר להטיל ספק בכל ציור .אם מקורו לא ידוע
.יש סיבות לא להאמין שהציור הוא מה שהוא
,הצלחתי לגלות היכן הציור היה עד שנת 1900
,אז הוא נמכר במכירה פומבית בלונדון .ושויך ללואיני
.אבל אז התיעוד הפסיק
בדקתי רשימות מלאי בריטיות ישנות ,מהמאה ה-17
ומצאתי שתי התייחסויות אפשריות .באוסף של צ'ארלס הראשון
,עמיתתי, מרגרט דליבאל .מצאה התייחסות אפשרית באוסף של צ'ארלס השני
על צידו האחורי של הציור שלנו ,אין סמל של בית המלוכה
.כיוון שלוח העץ הוקצע והודבק לו גב חדש
,נראה אפשרי שזה אותו ציור .אך לא ניתן להוכיח זאת
עד היום, אנחנו לא יודעים .איזה מהם הוא עשוי להיות
לונדון 2008
,במיוחד בשוק הציירים הגדולים
.הדעות חשובות יותר מהעובדות בכל רגע נתון
תמיד מתחילים עם שניים או שלושה
שיהיו הכי מוכנים להקשיב לך
.ולאפשרות שהציור אולי צויר ביד הצייר הגדול
,כשאתה אוצר במוזיאון
…לא פעם שולחים לך תמונות באימייל
לוק סייסון אוצר, הגלריה הלאומית
,או שקופיות, מה שזה לא יהיה
של ציורים שאנשים מקווים .שהם יצירות אבודות או כאלה שנשכחו
,ואני חייב לומר שלרוב
.אם לשמור על נימוס, הם די מאכזבים
,אז כשקיבלתי שקופית של הסלבטור מונדי
אני חייב להודות .שהייתי ספקן בנוגע למה שאראה
סלבטור מונדי שחזור, 2008
,הסתכלתי וחשבתי
."אלוהים, הציור הזה מרגיש עוצמתי"
.הרגשתי שאני צריך לראות אותו במו עיניי
הוא הציע להזמין
,חוקרים מובילים של לאונרדו לראות את הציור
בשטח הניטרלי
.של מעבדת שימור הציורים בגלריה הלאומית
מה שקיוויתי להשיג כשקיבצתי ,את החוקרים בגלריה הלאומית
היה בחינה מדוקדקת של הציור
.ושל האופן שבו הוא מדבר לאותה קבוצת אנשים
,אני מרטין קמפ
פרופסור אמריטוס לתולדות האומנות .באוניברסיטת אוקספורד
מרטין קמפ מומחה ללאונרדו דה וינצ'י, אוקספורד
,הסלבטור מונדי הופיע בלי התראה, ממש בהפתעה
כיוון שלא נמצא אף ציור מקורי .של לאונרדו מזה יותר ממאה שנה
.אף אחד לא ישב וחיכה שציור כזה יופיע
ידענו שלאונרדו היה מעורב .בנושא של הסלבטור מונדי
,יש לנו עוד שני ציורים בווינדזור
,ציורי גיר אדום יפים מאוד של בגדים
,אחד של הבד המכווץ בחזה
.ואחד של הזרוע והשרוול
.אז ידוע לנו שהוא היה מעורב בתכנון שלהם
.יש די הרבה העתקים .נדמה לי שהגענו ליותר מעשרים
אבל חשבתי ,שאם אכן היה ציור מקורי מאת לאונרדו
.הסיכוי שהוא יופיע אי פעם קטן מאוד
.ציור של לאונרדו יכול להיות אחד מכמה דברים
,יש עבודות שמקובל לחשוב שצוירו כולן בידיו
.והן מתויגות כעבודות מאת לאונרדו
(מונה ליזה (1506-1503 לאונרדו דה וינצ'י
.אבל יש גם ציורים מהסדנה של לאונרדו
,ייתכן שהוא הנחה תלמיד בעבודתו
אך אין הסכמה על כך שהיצירה כולה
.צוירה בידי רב האמן
,יש ציורים מחוגו של לאונרדו
.תלמידים שציירו בסגנון משלהם
,ולבסוף יש את תלמידיו של לאונרדו
.שציירו בסגנון שלו
אם הציור הזה היה ,מאת תלמיד של תלמיד של דה וינצ'י
הוא היה שווה את הסכום .שמר סיימון שילם עבורו, 1,100 דולר
,אם הציור היה מאת תלמיד שלו
שעבד אז תחת השגחתו ,של דה וינצ'י, כמו בולטרפיו
.השווי שלו יהיה גבוה במידה מעריכית
,ואם הוא צויר בידי רב האמן עצמו
,השווי לא יהיה מעריכי
.אלא מעריכי בחזקת מעריכי
.העקומה מגוחכת למדי
,כבר התחלנו לתכנן תערוכה של לאונרדו
.וכבר סיכמנו על כמה הלוואות חשובות
.השאלה היתה איך להעביר את הציור ללונדון
,הוא לא היה ממוסגר ,ונבנתה עבורו קופסה מיוחדת
קטנה מספיק כדי לשאת אותה ביד
.ולהעביר אותה במכונת הרנטגן
,נסעתי למחרת לגלריה הלאומית
.שם הוא חיכה לבואם של המומחים שהוזמנו
.מדובר באגו ובחלומות של אנשי אקדמיה
.כל איש אקדמיה רוצה לרשום תגלית
.כשנסעתי ללונדון, ניסיתי לא לפתח ציפיות
,ציפיות הן מסוכנות
.כי בסוף רואים את מה שרוצים לראות
,החלטתי לשחק אותה רגוע במידת האפשר
,והסתכלתי על הציור .והיה ברור שיש לו נוכחות
.לציורים של לאונרדו יש נוכחות מוזרה
.הם תקיפים מאוד, אבל בה בעת גם דו משמעיים
.לאונרדו עושה את זה. אחרים לא מצליחים
.אני מריה תרזה פיוריו
מריה תרזה פיוריו מומחית ללאונרדו דה וינצ'י, מילאנו
.עבדתי במוזיאונים העירוניים במילאנו
הפעם הראשונה בה ראיתי .את הסלבטור מונדי היתה בלונדון
,הייתי המומה במיוחד מחלקו התחתון של הציור
.כי זה החלק שלא שומר
.התרשמתי שהציור עשוי להיות מאת לאונרדו
אבל קשה לשפוט ציור שעבר שימור
…שהיה כל כך
.כל כך פגום, למען האמת
.אני תמיד לוקח איתי זכוכית מגדלת קטנה ,זה אולי נראה יומרני
.אבל היא משרתת אותי היטב בנסיבות כאלה
,אני יכול לשתוק ופשוט להסתכל על משהו
.במקום לקשקש עליו
.זה רגע מדהים
.לא ממש קיבלתי תשובה .לא קיבלתי מהם תשובה ישירה
.הם… ידעתי גם שלא כדאי להתעקש
,אז יצא לך לדבר עם כל החוקרים
?ושאלת אותם ישירות אם זה ציור של לאונרדו
…אני חושב לפעמים שעדיף לשמוע דעות
.במהלך שיחה
,בהחלט לא היה רגע שבו קיימנו הצבעה
.או שבו שאלתי את השאלה הזאת ישירות
.יותר קיבלתי תחושה לגבי התשובה שלהם
,לפחות בעיניי .התגובה בחדר היתה חיובית מאוד
,הרגשתי שהיתה… שהתגלית אושרה במובן מסוים
.ושהחוקרים האלה התרגשו בדיוק כמוני
.אף אחד לא ביקש את דעתי הרשמית על הציור
זאת היתה… לא כדאי שאגיד .שזאת היתה שיחה קלילה, אבל משהו כזה
אז החוקרים פשוט הוזמנו ?להסתכל על הציור אחרי הצהריים
.הם הוזמנו, כן
?"הם הסתכלו ואמרו, "נראה טוב
הם היו פתוחים לאפשרות .שזה ציור של דה וינצ'י
רוברט ק' ויטמן מייסד צוות פשעי האומנות באף-בי-איי
,הם נקבו בשמות החוקרים ואמרו ?"הם אישרו את מקוריות הציור"
.כן .אלוהים אדירים-
,יש בסיפור היבט חשוד
.במובן זה שתולדות הציור מעורפלות
.המקור שלו לא ברור, כמו רוח רפאים
.אז יש פה שאלה
,כעבור שבוע או שבוע וחצי
התקשרו אליי מהגלריה הלאומית ואמרו לי שבעצם
.כולם הסכימו שהציור אכן היה מאת לאונרדו
,זה היה הרגע שבו נאלצנו לומר
,לא זה לזה אלא כל אחד לעצמו
.זה אמיתי. זה באמת אמיתי"
,זה ציור של דה וינצ'י" ."ואנחנו הבעלים הנוכחיים שלו
?כמה זמן הייתם מחכים בתור כדי לראות תערוכה
מעריצי דה וינצ'י שלפניכם .עמדו בקור במשך שעות
זה כמו לראות ילד יוצא לעולם
,ולקוות שהוא לא ייפול או ישרוט את הברך
.שאף אחד לא יפגע ברגשותיו
,זה הסלבטור מונדי של לאונרדו, שהתגלה מחדש
,ולמרבה התמיהה .הופיע בארצות הברית של אמריקה
.הוא מפתה את הנפש. הקירבה אליו מרגיעה
.לא כל יום אפשר למצוא ציור של לאונרדו
?התערוכה הטובה אי פעם !מחירי הכרטיסים הגיעו ל-400 דולר
.הציור הוצג כציור של לאונרדו
.של לאונרדו. כן
.בסדר, אז זאת היתה ההחלטה שלהם
.כן …בסדר, אז-
.מצאנו אותו מוצג כציור של לאונרדו בתערוכה
לפני התערוכה, הגלריה הלאומית פרסמה הודעה לעיתונות
,בה הוא תואר כסוג של בדיקה ,אך כשהתערוכה נפתחה
.הציור תויג כציור חתום של לאונרדו
?למה היה כזה הבדל
לאונרדו דה וינצ'י סלבטור מונדי
"…אז השימוש במילים "משויך ל
,"או "מקושר עם ,או "ייתכן שמאת", או כל משפט כזה
,היה עיוות של דעתי שלי
,ובעצם
במובן מסוים, היה יוצר עוד יותר בלבול
בנוגע לכך שזה אכן הציור האבוד .של לאונרדו, הסלבטור מונדי
חשבתי שהגלריה הלאומית נמצאת בעמדה טובה
,להציג את הציור לראווה
ואני חייב לומר ,שאם הייתי חושב אחרת באותו רגע
.היינו מקבלים החלטה אחרת לגמרי
פרנק זולנר מומחה ללאונרדו דה וינצ'י, לייפציג
,שמי פרנק זולנר. אני חוקר את אומנות הרנסנס
.לאונרדו דה וינצ'י, מיכלאנג'לו
,ראיתי את הסלבטור מונדי בתערוכה בלונדון
,והרושם הראשוני שלי היה בעצם
,בסדר, הציור מעניין"
."אבל יש בו משהו מוזר מאוד"
,התלתלים, למשל, סכמטיים מאוד
.היד המברכת, צבעי הבשר .לי זה נראה כמו ציור של תלמיד
.ויש גם את ההילה הכללית, האור הכללי
סלבטור מונדי גרסה מנוקה
.זה טוב מאוד
.אבל זה בדיוק החלק ששוחזר
סלבטור מונדי שחזור, 2008
.המצב פרדוקסלי למדי
.החלקים הישנים של הציור הם מקוריים
.הם צוירו על ידי תלמידים
,ויש את החלק החדש של הציור ,שנראה כמו ציור מאת לאונרדו
.אבל הוא צויר על ידי המשחזרת
,במובן מסוים .זאת יצירת מופת מאת דיאן מודסטיני
,אבל זה מגוחך .כי אני לא יכולה לצייר כמו לאונרדו
.זה מחמיא מאוד, אבל אבסורדי
.לדעתי היא עשתה עבודה מצוינת כציירת
.אבל אפשר לתמוה אם היא הגזימה קצת
,לדעתי הציור הוא יותר בסגנון לאונרדו .ופחות מאת לאונרדו
ז'אק פרנק צייר ומומחה ללאונרדו דה וינצ'י
,לדעתי היצירה אינה של לאונרדו
.כי אני לא מזהה את הטכניקה שלו
.קודם כול שמתי לב לכף היד
,כי האצבעות המורמות לגמרי לא בסדר
,כי, במיוחד זאת
,כי נראה שהיא מסתובבת מעל עצמה .דבר שהוא בלתי אפשרי, כמובן
.הוא חקר את האנטומיה האנושית לעומק
…לדמיין ש
שעבודה כזאת הובילה אותו …לצייר את כפות הידיים לא נכון
.אי אפשר לחשוב דבר כזה. זה לא יעלה על הדעת
.צריך קצת מרחק כדי לשפוט את הציור
שאלות יחוס לא מוכרעות .תוך שנה אחת או עשר שנים
.הן מוכרעות תוך עשר, עשרים או שלושים שנה
,וייתכן שבעוד חמישים שנה, אנשים יגידו
איך יכול להיות שהמטומטמים"
בתחילת המאה ה-21 חשבו "?שזה ציור של לאונרדו
.היו הרבה רעשים וכדומה
?איך הרגשת כשעברת את זה
.בסדר
הקביעה של האוצר סייעה להשיג מחיר שיא עבור הציור
?מה מוטל על הכף מבחינתך האישית במקרה הזה
.שום דבר ?לא-
.אתה לא תגיע לשום מקום. מצטער
.בסדר .תשובה הוגנת לדעתי-
קני שקטר מבקר אומנות ואספן
.אפשר לומר שאני מקסימליסט
,לא נשאר הרבה מקום על הקירות .אבל תמיד יש עוד מקום
.עוד לא השתמשתי בתקרה
,כולם במדינה, וגם בעולם, כנראה
,מדברים על חדשות כזב ,על כל השקרים והפוליטיקה
.ועל כל הצביעות שאפשר לראות
,אבל בעסק שלי .מה שמפחיד אנשים יותר מכול הוא האמת
?למה המוזיאון הלאומי הציג את הציור הזה
,פשוט. למרבה הצער .כדי להגדיל את מספר המבקרים
אין להם שום זכות להציג ציור
שלא עבר ביקורת של 150 אחוז
ולא נבחן כדי לוודא .שהוא מה שהוא מתיימר להיות
במקרה הזה, הציור לא היה אפילו קרוב
לשלב כזה באימות
שמצדיק הצגה שלו
במוזיאון כל כך מכובד
.ומשפיע. זה פשוט לא בסדר
?האם עולם האומנות השתגע
,תמיד כשיש בסיפור הרבה כסף
העולם הופך לחבורת תולעים
.שמשתלבות אלה באלה כשמרימים סלע
לאף אחד לא היה ספק בנוגע למקום
,שאליו הציור הזה יגיע .כלומר שהוא יעמוד למכירה
חלק שני משחק הכסף
וורן אדלסון סוחר אומנות
שמי וורן אדלסון, ואני סוחר אומנות
.כבר רוב חיי הבוגרים
המפגש הראשון שלי היה ,בארוחת צהריים עם בוב סיימון
.הוא חייך וחייך
"?שאלתי, "מה יש לך? מה קורה איתך
.והוא אמר, "אני חייב לספר לך ,אף אחד לא יודע
אבל שלחנו ציור של לאונרדו"
."ללונדון, לגלריה הלאומית, והוא אומת"
"?אמרתי, "וואו, אפשר לראות תמונה שלו
.והוא הראה לי תמונה שלו
.חשבתי שזה לא ייאמן
.אמרתי לו, "אולי יש פה איזה תפקיד בשבילי
."כידוע לך, מכרתי בעבר ציורים יקרים"
.וורן הפך לשותף השלישי שלנו
?מתי חשבתם על המחיר? איך החלטתם
,חשבתי… בהחלט, חשבנו על רעיון
.שהציור שווה יותר ממאתיים מיליון דולר
הרצון שלנו לא היה .להעמיד אותו למכירה, בעצם
.הרצון היה שהוא יירכש על ידי מוזיאון
.ניסיתי למכור את הציור למוזיאונים
.אני מבוסטון, והלכתי למוזיאון בוסטון
,הייתי קרוב למוזיאון ביוסטון
.דרך חברתי מרדית' לונג
,ניסיתי את מוזיאון דאלאס
,והציור היה שם תשעה חודשים
.והם ניסו לגייס את הכספים
?אז למה הם לא קנו אותו
…זאת היתה לגמרי שאלה של
.חוסר יכולת לגייס די כסף כדי לרכוש אותו
ברלין 2012
.שמי ברנד לינדמן
.הייתי המנהל של גמלדה גלרי, פה בברלין
,יום אחד התקשר אליי סוחר אומנות
ואמר שיש לו משהו שיכול להיות מעניין
.עבור גמלדה גלרי. זה היה הציור
,רוב הציור הוא שחזור
,ומבחינתי, זו היתה הסיבה שאמרתי
."לא, זה לא ציור שמתאים לגמלדה גלרי"
הופתעתי לראות את הציור
.בתערוכה בגלריה הלאומית בלונדון
,הציור אכן בעייתי
ואני חושב שזה לא תפקידם של מוזיאונים רציניים
.להציג ציור שיש עליו דיון סוער
.זה היה מתסכל מאוד. זה היה דבר מתסכל מאוד
היתה לי תחושה שיש לי ,את הציור הכי נדיר בעולם
,מאת האמן הגדול בתולדות העולם
.ולא יכולתי למכור אותו
.המון נושאים צצו כמו דגלים אדומים
.דה וינצ'י צייר על עץ
,כשהוא צייר את הציורים האלה .הוא היה ממש פרפקציוניסט
הוא לא היה מצייר את הציור ,על חתיכת עץ זולה
,עם עין ענקית בדיוק באמצע
.שהופכת את הציור ללא יציב במהותו
.זאת פשוט לא הדרך שבה הוא עבד
הבדיחה שהסתובבה בעולם האומנות העכשווית
,היתה שהציור היה ציור עכשווי כי תשעים אחוזים ממנו
,צוירו בעשר השנים האחרונות .במהלך תהליך השחזור
ביתה של דיאן פירנצה, איטליה
,למריו ולי היה בית דרום מזרחית לפירנצה .ששחזרנו ביחד
,הרגשות מעורבים
כי יש פה הרבה זיכרונות
.והרבה קשרים
.מריו אהב להשתמש בקרשים קטנים לציור
.הנה ציור שלו. ציור קטן שהוא צייר
.נראה לי
.נראה לי שהוא של מריו .אולי הוא שלי. אני לא בטוחה
.כן, טוב
.לא ממש ציירתי עד שפגשתי אותו
…אז הוא היה
,כן, הוא התחיל ללמד אותי לרשום
…ואז לצייר, ולעשות רישומים של
אני יודעת שהיו שמועות ,שהייתי שותפה בבעלות על הציור
.אבל זה לגמרי לא נכון
…אולי אנשים חושבים ככה כי בעלי היה
הוא בהחלט היה שותף ,בבעלות על ציורים כל הזמן
.כי מריו היה גם סוחר
.הוא עבד עם הסוחרים הכי טובים
.לכן יש לי כסף, ציורים, וחפצים
,לא, מריו קנה ציורים בשותפות עם סוחרים
,אבל הוא היה כזה מומחה לאומנות
,חוץ מזה שהוא היה משחזר ,שהיה לו ערך רב מבחינתם
.אבל זה היה עם העילית שבעילית
.אבל אני לא סוחרת
.סוחרי אומנות, עולם האומנות מאוד מתעתע
…וזה
…ואני לא
…אני לא אישה מתעתעת. אז אני לא
.בחיים לא הייתי נכנסת לזה. בחיים
.ובטח שלא היה לי שום קשר לזה
?ולמה את אומרת שזה היה יותר מרק שחזור
הייתי מעורבת גם בכל התהליך
,של יחוס הציור
,והייתי הדוברת שלו
.דבר שעשיתי כי אני מאמינה בו לגמרי
,יום אחד אמרתי לרוברט
.אני לא יודעת איך לחייב אותך" ."זה יותר מסתם שחזור
,"הוא אמר, "כשנמכור אותו
,הוא אמר, אתה יודע
."אני אתן לך את מה שאני מאמין שמגיע לך"
?אז לא קיבלת אחוז מוסכם
.שום דבר לא הוסכם
.הוא שילם לי בנדיבות, אבל… כן
ז'נבה 2013
מבחינה היסטורית, ז'נבה היא מקום .שהולכים אליו כדי להיעלם
.זה מקום שאומות דנו בו על הסכמי שלום
זה מקום שדיפלומטים וסוכני ביון הולכים אליו
.כדי להיות בשטח ניטרלי
וזה גם מקום
שבו אנשי עסקים יכולים לנהל מבצעים רגישים
.בסביבה מוגנת, במתח נמוך
.אז הציור נמכר לאיב בובייה
איב בובייה איש עסקים
אני לא פוחד. הריכוז הוא .בעצם מה שגורם לזה לעבוד
.אני אוהב מהירות
אבל מעולם לא חלמתי לטוס לירח .או להפוך לסוחר אומנות
…לא היה לי כזה
.חלום
אלכסנדרה ברגמן חוקרת אומנות
.יש הרבה גרסאות של איב בובייה
,וככל שהכרתי אותו יותר
.כך הרגשתי שאני מכירה אותו פחות
פרשת בובייה היתה קצת הפיל שבחדר
.מבחינת העיתונאים החוקרים בשווייץ
…והצלחנו לקבל גישה
אנטואן הררי עיתונאי חוקר, ז'נבה
,להרבה מסמכים מבית המשפט
,שאפשרו לנו לבנות נרטיב
.סיפור שהיה קרוב לאמת עד כמה שיכולנו
,איב בובייה הוא איש שקט
,שבאותה תקופה, לדעתי
סביר שאף אחד לא היה אומר שהוא שחקן בכיר
,בעולם האומנות .אבל הוא מילא תפקיד חשוב בפרשה
,הוא פגש מהגר רוסי
,שבעצם היגלה את עצמו לז'נבה
.מר דמיטרי ריבולובלב
דמיטרי ריבולובלב מיליארדר ואספן אומנות
באופן כללי, הוא התעניין .רק באומנים יוצאי דופן וביצירות מופת
,החוק שלו וההעדפה שלו היו ."אני רוצה את הטופ"
,הוא אמר לי שהוא ראה תמונה של הציור
,שהוא מוצא חן בעיניו .ושהוא רוצה לקנות אותו
.התחלתי לחקור את הציור
.אף אחד לא רצה אותו
…אז אמרתי לו
,דמיטרי היקר
.אל תקנה את הציור הזה"
."אין סיכוי שהוא יהיה השקעה טובה"
.יש בעיות רציניות
.השחזור נמשך שנים רבות
,הציור שוחזר במשך חמש שנים .זה זמן ארוך מאוד
היתה בעיה כיוון שגברת מודסטיני .היתה בעלת עניין במכירה
.הפרצוף לא היה קיים כמעט
.החלק המקורי של הציור היה קטן מאוד
.המחיר הוא מאתיים מיליון דולר
העובדה שהמחיר היה גבוה מדי
.היתה הופכת אותו לבדיחה של שוק האומנות
.בברכה, איב בובייה
.לא הרגשתי בנוח עם הציור
.זה כמו למכור מכונית שעברה תאונה
?ובכל זאת ניסית למכור אותו
.הלקוח רצה אותו מאוד, ושמע את כל האזהרות
,בסוף אמרתי, "אם אתה באמת רוצה אותו ."אני אקנה אותו בשבילך
ביקשתי מסות'בי'ס למצוא את הציור
כדי שנוכל לחתום חוזה עם בעליו .שיאפשר לי לקנות אותו ואז למכור אותו
סות'בי'ס
…סות'בי'ס יצרו איתנו קשר
.בנוגע ללקוח שלהם
נפגשתי עם מר ריבולובלב בדירה החדשה שלו
באחד מהבניינים היוקרתיים ביותר .ליד סנטרל פארק
.הוא רצה לדבר על הסלבטור מונדי
.סות'בי'ס הביאו את הציור אליו
.הפתעתי אותו .פתחתי את התיק השחור, והוצאתי את הציור
,הנחתי אותו על ציור ושאלתי "?זה הציור שאתה רוצה"
.הוא היה מהופנט מהציור שהוא כל כך אהב
שאלתי אותו, "אתה רוצה לקנות אותו ."תמורת 120 מיליון?" הוא אמר, "כן
.נשאר לי רק לסיים את העסקה
,ביחד עם סות'בי'ס .הזמנתי את בעלי הציור לפריז
,ולצורך המו"מ על הציור
.שכרתי חבר שלי, שחקן פוקר מפורסם
.למה? כי שחקני פוקר יודעים לקרוא את היריב
,הוא יודע לנהל משא ומתן .ויודע מתי ללחוץ ומתי לעצור
,כחלק מהסכם המכירה
.לא הייתי אמור לדבר על הנסיעה לפריז
,ידענו שהציור עומד למכירה .וידענו שאף אחד לא רוצה אותו
כשסוחר אומנות טס עד פריז ,לסוף שבוע רומנטי עם אשתו
.אם הוא לא סוגר עסקה, הוא מת
.הוא סיכם על מחיר של 83 מיליון דולר
.אני יכול להגיד ששמחתי שזה נגמר סוף סוף
.המצב היה מאתגר וקשה מאוד
,אני ממש שמח שחזרתי
והדבר הכי טוב .שאני יכול להגיד הוא שזה נגמר
,קיבלנו את הכסף למחרת, ומבחינה זו
.הכול היה נקי
.נקי
אני חושב שהם היו מרוצים מאוד .שמישהו קנה את הציור במחיר הזה
אתה תמיד קונה או מוכר .בשביל מישהו, והם היו מקצוענים
.לא יכול להיות שהם התחרטו על מכירת הציור
עוד באותו ערב מכרתי את הציור למר ריבולובלב
.באמצעות היועץ הכלכלי שלו, מר סזונוב
.איב בובייה ניסה לשכנע את מייק סזונוב
.בובייה: "שלום, מייק .המחיר הראשון שקיבלתי היה 150 מיליון
,אני לא רוצה שהמחיר יהיה לא נכון" .ואני צריך עוד קצת זמן ומידע
."בברכה, איב"
.הוא השמיט את העובדה שהוא כבר קנה אותו
…המשא ומתן באימייל אחר כך היה למעשה
.סתם משחק
.איב: "תשעים לא בא בחשבון .הם לא רוצים להוריד את המחיר
קיבלתי הנחה של עשרה אחוזים" .אם נשלם מיד, 135 מיליון
,חיוני שנסגור את העסקה הלילה" .אחרת אנחנו עלולים לאבד אותה
.יש עוד אספני צמרת שמתעניינים"
.לדעתי, זה כנראה מוזיאון פרטי חשוב"
."צריך לשכנע את ריבולובלב לשפר את ההצעה"
.סזונוב: "אתה יכול לעלות ל-135 מיליון
"?אבל תנסה להוריד את המחיר. אולי 120"
,איב: "המשא ומתן קשה .אבל אני נלחם ולא ממהר
."אני מציע עכשיו 120"
"?סזונוב: "אז אתה ממשיך
."איב: "כן, אבל הצעתי 125
"?סזונוב: "הכול טוב
.איב בובייה: "סגרנו על 127.5. קשה מאוד
אבל זה מחיר טוב" ."בשביל יצירת מופת מאת לאונרדו. איב
.כך התנהל המשא ומתן, וכולו היה שקר
הייתי נחמד .כי הוא היה מוכן לשלם 130 מיליון
,אמרתי לו שאם הוא ישלם מהר .הוא יקבל הנחה, 127.5 מיליון
אז בשלב זה היו לבובייה …שולי רווח יוצאים מהכלל
ג'ורג'ינה אדם עיתונאית, לונדון
בסך של 47.5 מיליון דולר בעסקה
.שהוא סגר תוך יומיים
,זה יוצא מהכלל, ולמען האמת .חסר תקדים בעולם האומנות
.זה החלק החדש
.החלק חדש של מתחם הנמל החופשי
"ל"נטורל לה קולטר ,יש הרבה שטחי אחסון פה, שם
.ולמטה, במרתף
.איב בובייה ירש מאביו חברת שילוח
אבל איב בובייה הבין שיש צורך הולך וגדל
.במקומות אחסון לפריטים יקרי ערך
הוא הרחיב את העסק ,באמצעות הקמת מחסנים משוריינים
,לרוב בשטח של שדה תעופה
.ואלה הנמלים החופשיים
נטען שבנמל החופשי בז'נבה מוחזקות
.יצירות אומנות בשווי מיליארדי דולרים
.שמי דאג פאטרסון
דאג פאטרסון סוכן סי-איי-איי לשעבר
.שירתי בעבר כסוכן חשאי בסי-איי-איי
תולדותיו של הסלבטור מונדי ושל הגידול בערכו
פוקחות עיניים בכל בנוגע לדרכים השונות שבהן כסף יכול לעבור
.במערכת הנמלים החופשיים
,נמל חופשי הוא מקלט חופשי ממס
שאנשים עשירים מסתירים בו .לא פעם נכסים מפני רשויות המס
,אפשר לקנות ולמכור נכסים בנמל חופשי
אבל לא ייגבה מס, כיוון שהפריטים .נחשבים כאילו הם עדיין בדרכם ליעד
.עכשיו אנחנו נכנסים ללובי המרכזי
.אלה חדרי התצוגה
,הלקוח מגיע עם סוחר, עם משחזר או לבדו
.והיצירות מוצגות כאן
אחד מהדברים ששמנו לב אליהם לאחרונה
הוא שציורים משמשים יותר ויותר .כביטחונות להלוואות בנקאיות
מסביב לנושא צמחה תשתית שלמה
שמאפשרת לך, כאספן
,שהשקיע מיליוני דולרים ביצירות אומנות
אתה יכול לשמור את היצירות שלך ,במתקן בנמל חופשי
,להוציא ממנו את ההון שהשקעת ביצירות .ולהשתמש בו שוב
.זה לא קשור לאומנות ואהבה. זה קשור לכסף
.זה קשור להעברות כספים
ברוס למארש שותפו העסקי של איב בובייה
,יש דבר אחד שאי אפשר להסיר מבני האדם
.וזאת תאוות הבצע
אם יש לך פריטים יקרי ערך ,ואתה לא סומך על המדינה שלך
כי, אתה יודע, אנשי הכספים …יושבים לך על הגב
למה שלא תאחסן אותם בנמל החופשי ?ובכספת או מה שזה לא יהיה
.זכר הגורילה הזה הוא מעשן כבד
.בחור מעניין
,אם המיסים היו הגיוניים .אנשים לא היו חייבים לשחק את המשחק הזה
,אתה יודע, אומרים שחוץ מסמים וזנות
.שוק האומנות הוא השוק הכי פחות מפוקח בעולם
זה עולם אטום למראה, שבו לא פעם ,אף אחד לא יודע למי שייך חפץ מסוים
,כמה הוא שווה .מי קונה אותו או מי מוכר אותו
.רוב העסקאות אפלות מאוד
.זאת דרך נוספת לאחסן כסף
.אלה השרידים האחרונים של המערב הפרוע
.היום יש את המזרח הפרוע
.רוסיה של שנות התשעים היא המערב הפרוע
זאת גם תקופה שבה היתה לאנשי עסקים הזדמנות
להפוך לעשירים מופלגים באמצעות תפיסת בעלות
.בתקופה שבה משרדים ממשלתיים הפכו לעסקים
,מהמצב הזה הגיע מר דמיטרי ריבולובלב
אדם שהפך למיליארדר ממש בן לילה
כשהוא הנפיק חברה .לכריית אשלגן בבורסה של לונדון
בסתיו 2008, היתה לו בעיה .במכרה שלו, אורלקלי
.המכרה התמוטט
התקשורת בזמנו טענה שזה האסון האקולוגי .הגדול ביותר בגוש המזרחי מאז צ'רנוביל
,היה לנו מישהו שהיה צריך להוציא כסף מרוסיה
,והוא מצא מישהו שהיה שקט, דיסקרטי
.שהוא חשב שהוא יוכל להפקיד בידיו את חייו
המטרה העיקרית שלו היתה להמיר כסף שישב בבנק
.בנכסים ניידים
,הוא תמיד אמר, "אם תהיה בעיה ."אוכל לקחת אותם איתי במטוס
הרוסי שהיה במנוסה והשווייצרי השקט
.כרתו ברית סביב רכישת יצירות אומנות
.זה ספר על האוסף. מוצגות בו 38 יצירות
.היצירות האלה לא יצאו לשוק
איב בובייה הקים רשת
שאפשרה לו לקבל מידע מסוגים שונים
.על בעלי הציורים ועל ערכם האמיתי
.לידע הזה היה ערך עצום בעסקאות שהוא ניהל
הוא היה המלך, כי היה ברשותו מידע
.שלא היה לאף אחד אחר
.איב בובייה מכר לריבולובלב 37 ציורים
אנחנו סבורים שהוא לקח לכיסו .חמישים אחוזים מערך העסקאות
רווחיו של בובייה מיליארד דולר
.הוא הרוויח מיליארד דולר
.סוחר טוב
.כן, עסק מוצלח
.מזג האוויר בז'נבה טוב
,יותר בטיחותי לקנות ציור מאשר נדל"ן
.כי נדל"ן אפשר להחרים ואפשר לפשוט עליו
ציורים נקברים אי שם .בנמל חופשי ברחבי העולם
.אף אחד לא יודע איפה הם .תחשבו על הסלבטור מונדי
.אני לא יודעת איפה הוא ברגע זה
אני משתוקקת מאוד
שהוא ימצא סוף סוף בית
שבו אנשים יוכלו לחוות .את העוצמה יוצאת הדופן של הציור
.בעיניי, אומנות היא האמת היחידה, בעצם
,וזאת ממש דרך לחיות את החיים .לתקשר עם בני אדם
.האומנות לא מתקיימת בריק
אם היא מתקיימת במחסני ענק בנמלים חופשיים
…כסוג של נכס כלכלי
אז חבל, כי אלה דברים .שאנשים היו יכולים לראות
.יכולה להיות להם השפעה על אנשים
…כל העולם מנסה
"?מדבר. "איפה, לעזאזל, הציור הזה נמצא
.אף אחד לא יודע איפה הוא
הקונה לא חייב לספר .איפה הוא מאחסן את הציור שלו
.הם עושים עם הכסף שלהם מה שהם רוצים
?למי אכפת
,רק לעיתונות, לעיתונות הרעה
ולאנשים שמסתקרנים
.ומתעניינים במשהו שבכלל לא קשור אליהם
אלכסנדרה ברגמן חוקרת אומנות
שנת 2014 היתה בעצם תחילת הסוף .של בובייה וריבולובלב
מתמחרים את לאונרדו
,התפרסמה כתבה שבה צוין מחיר המכירה הסופי
,שהיה, כמובן .שונה מהמחיר אותו ריבולובלב שילם
.ככה זה
.קונים בזול ומוכרים ביוקר .זה העיקרון של מסחר
,אנשים לא מבינים. הם אומרים ."מר בובייה הוא רמאי"
אבל מר בובייה הוא איש עסקים .כמו כל איש עסקים אחר
.אז כשמר ר' גילה את זה, הוא היה די עצבני
זה היה המניע לצעדים
.שננקטו נגד בובייה, שהתקדמו במהירות
מר ר' לא יכול היה להתייחס .לאוסף האומנות שלו כמו בעבר
,בכל פעם שהוא הסתכל על ציור
גם אם זאת היתה ,יצירת המופת הגדולה ביותר אי פעם
הוא ראה רק את העובדה שהוא נוצל
על ידי מר בובייה, שהפך לעשיר .מכל בעלי הנמלים החופשיים בעולם
.השיחה האחרונה התקיימה ב-22 בנובמבר, 2014
,מר ריבולובלב ועורך הדין שלו אמרו לי
.איב, עשית בזכותי הון תועפות" .עכשיו תורך להציל את ההון שלי
אני רוצה למכור את כל הציורים" ."במחיר הרכישה שלהם
.זה היה ב-22 בנובמבר .הוא רצה שנעשה את זה עד חג המולד
."אם לא תעשה את זה, יהיו לך בעיות"
כשאוליגרך רב עוצמה מאיים ,שיעשה לך בעיות אם לא תמכור משהו
.אתה דואג. דואג מאוד, בעצם
.אי אפשר למכור אוסף כזה בזמן כל כך קצר
."אז בובייה אמר לו, "לא
ריבולובלב מאשים את בובייה בהונאה
סוחר אומנות נחקר בעקבות תלונה של מיליארדר על הונאה
.שולי הרווח שלו היו מאה אחוזים .זה לא פשע, זאת חמדנות
מה שהוא ניסה לעשות כדי לדפוק את בובייה
,היה להרוס את המוניטין שלו
לתבוע אותו בכל בית משפט .שהיה מוכן לדון במקרה
הקרב של המיליארדר הרוסי נגד סוחר האומנות
ריבולובלב יצר קשר עם כל הבנקים .ועם כל בתי המכירות הפומביות
.בתי המכירות הכניסו אותי לרשימה השחורה
.הופעתי בשערי כל העיתונים
.האמינות שלי נפגעה
הונאה בהיקף מיליארד דולר חוללה סערה בעולם האומנות
.קווי האשראי שלי בוטלו בחלק מהבנקים .כל הביטוחים שלי בוטלו
בובייה נאלץ למכור את החברה המשפחתית" "בעקבות תביעות מצד ריבולובלב
.בעסק שלנו, האמון חשוב מאוד
אנשים אומרים לי, "כל עוד ,ההליך המשפטי עם מר ריבולובלב נמשך
."לא נעשה איתך עסקים"
.איבדתי הכול
לא לעצבן אוליגרכים רוסים
הוא כעס מאוד, כמו דוב רוסי
.שמישהו דקר באמצעות משהו
!הוא זעם
,הוא רצה להיפטר מכל יצירות האומנות שלו
,שהיו יצירות מצוינות ונהדרות .אבל הוא שילם עבורן הרבה יותר מדי
.הוא בהחלט ציפה להפסיד כסף
אנשים חושבים שבתי מכירות הם מעין מאגרים פסיביים של חפצים
שנמכרים עבור אספנים .שהחליטו שהגיעה העת למכור
רוב הפריטים יקרי הערך שהם מוכרים
.לא מגיעים לשוק בצורה הזאת
סות'בי'ס
.נמכר
.למעשה, הם נמצאים בשטח
,המומחים שלהם מתארחים אצל האספנים
ואומרים להם שזה הזמן הנכון …למכור יצירה מסוימת
.שבעים ואחד. שבעים ושניים
,שיש בשוק ביקוש ליצירה
.והם מנסים, למעשה, להשיג את הפריטים האלה
.תודה לכולכם. נמכר ב-1.6 מיליון לך, אדוני
,אם יהיו להם יצירות אומנות טובות למכירה .הם ימצאו את הקונים
.התחרות ביניהם מתמקדת בהשגת פריטים למכירה
?הוא שלך. מה המספר שלך
כריסטי'ס
האיש בבית המכירות .הוא תמיד אירופאי עם מבטא מעורפל
?יש לי שני מיליון"
.ג'ון, ראיתי שהצעת קודם שלושה מיליון"
!היי, רגע. שכה אחיה"
."יש לנו חמישה מיליון"
.נמכר. תודה רבה
אז ברגע שריבולובלב
,התחיל למכור את היצירות שלו .הוא מכר אותן דרך כריסטי'ס
.לשם הגיע הסלבטור מונדי, כמובן
,לא היתה שום בעיה עם היצירות שלו .מלבד הציור של דה וינצ'י
.שאר הפריטים באוסף היו נפלאים
.היה באוסף ברבור שחור אחד שצצו סביבו שאלות
אבל מאחוריו היה אוסף עצום …בשווי מיליארד דולר
פול גוגן
שהיה בו פוטנציאל .לעסקאות עתידיות עבור בית המכירות
רנה מגריט
פבלו פיקאסו
…כריסטי'ס היו צריכים
מארק רותקו
.לשמח את הלקוח שלהם
.הם הלכו על הציור בכל הכוח
הגרסה הגברית של המונה ליזה צפויה להימכר במאה מיליון דולר
הפריט תואר במילים ."הגרסה הגברית של המונה ליזה"
המונה ליזה מבוטחת לפי ערך .של יותר מ-800 מיליון דולר
"הכינוי "הגרסה הגברית של המונה ליזה .הגיוני מבחינה שיווקית
.בהיבט הכלכלי, הוא מסייע להסביר את הערך
,בתחילת המאה העשרים …חשיבותה של המונה ליזה היתה פחותה
עד 1961, כאשר ג'ון פ' קנדי
.היה בדרכו לפסגה בווינה, ובדרך ביקר בפריז
,שר התרבות הצרפתי, אנדרה מאלרו .הוקסם לגמרי על ידי ג'קלין
,ג'קי לחשה באוזנו באחד מאירועי אותו ערב
אני אשמח לקחת את המונה ליזה לארצות הברית"
."כדי להראות את יצירת המופת לאזרחינו"
,אדוני השר, אנו, אזרחי ארצות הברית …אסירי תודה על ההשאלה
שקיבלנו ממעצמת האומנות .המובילה בעולם, צרפת
.התורים נמתחו ברחובות
רוב האנשים שבאו לראות את המונה ליזה
.לא באו לראות את הציור
,הם באו כדי לומר שהם ראו את הציור .לומר שהם ראו את הידוענית
,בכריסטי'ס הבינו שהם צריכים לעשות אותו דבר
,כיוון שזאת הגרסה הגברית של המונה ליזה
צריך לשכנע קונים פוטנציאליים ,שהם קונים יצירה שמפורסמת בכל העולם
.מה שישתקף בעוצמה וביוקרה שהרכישה תשדר
ניו יורק
סרטון השיווק העיקרי שלהם ,היה מבריק במובן מסוים
כי למעשה לא רואים בו .את הפריט שעומד למכירה
במקום זה רואים בסרטון סדרת אנשים
.שניגשים לפריט ומגיבים אליו תגובה רגשית
.הם הביאו אפילו את לאונרדו דה קפריו
הם הבינו שהם צריכים להראות לאספן שיקנה את הציור הזה
,שיש לו המוני מעריצים
.ושאנשים התעניינו בו ובפרסום שלו
אנשי כריסטי'ס שחררו המון חומרים שיווקיים
.שיצרו תנועה, יצרו התלהבות
הם הביאו את הסלבטור מונדי לתשומת ליבם
.של המון אנשים מהר מאוד
,זאת מעין מחווה לאמן …האמן הוויראלי הראשון
לואיק גוזר סגן נשיא כריסטי'ס לאומנות עכשווית
…שהיה יוצר הדימויים הראשון, שהיה
שהציורים שלו הגיעו לכל העולם
.וכל אחד יכול לזהות אותם
.כריסטי'ס עוסקים במכירות
.הם לא עוסקים באימות מקוריות
אליסון קול עורכת מגזין אומנות
הם עשו עבודה מצוינת
,בעקבות מסע שיווקי מדהים
שכולם, בלי היסוס, מהללים
.כסוג של תרגיל שיווקי ציני
?יש שאלות רציניות בנוגע למקוריות שלו
.אין, בעצם
,כמו שאמרתי, על הציור היו שכבות צבע נוספות
…אבל כשאלה הוסרו, אחרי שהציור התגלה מחדש
אלן וינטרמיוט מומחה מטעם כריסטי'ס
,האיכויות שלו התגלו לעין
.ובאמת שלא היתה שאלה ממשית
,למה הוא מכונה ?"הגרסה הגברית של המונה ליזה"
,הוא צויר באותה תקופה כמו המונה ליזה
.בסביבות שנת 1500
.סביר שהציור הזה והמונה ליזה חופפים
סבב התערוכות העולמי ,של הסלבטור מונדי קיבל חיים משל עצמו
,בלונדון, בהונג קונג .שם עשויים להיות קונים פוטנציאליים
.התנגדתי לזה מאוד
…זה היה פזיז
…לשלוח את הציור ברחבי העולם. אבל הם
.לא הצלחתי לעצור אותם
.כריסטי'ס הם שכירי חרב
,זה עסק. התנהגות כזאת צפויה מצידם
,ואם אתה לקוח של כריסטי'ס ,אתה רוצה שהם יעשו הכול
במידת האפשר, בלי רחמים, כדי שתקבל .את המחיר הגבוה ביותר עבור הנכס שלך
,בכל התקופה שבה אני עוסק בזה אני לא זוכר ציור
,שהפך למעין כוכב תרבות
.שהתור לראות אותו השתרך ברחובות
.זה היה אירוע תרבותי בפני עצמו
,כשהציור הגיע לניו יורק .כולם כבר רצו לראות אותו
כריסטי'ס
אז הכותרת שניתנה בכריסטי'ס ."היתה "הלאונרדו האחרון
,לרוב, כשמדובר באחד הציירים הגדולים
,מדברים על תולדות הציור .על הקומפוזיציה שלו
.פה לא היה צורך בכל זה
הם ידעו שהם ימשכו קבוצה של אספנים
.שחושבים על עוצמה ועל יצירת מורשת
,היי, אדון מיליארדר" זאת ההזדמנות האחרונה לרכוש
יצירה של האמן הגדול ביותר" ."בתולדות תרבות המערב
.צריך להכיר את קהל היעד
.זה היה סמל הסטטוס הגדול מכולם
.זאת יצירה שהנושא שלה הוא עוצמה
ניו יורק 2017
.ביום המכירה, התעוררתי בשש בבוקר
מכונית אספה אותי, ולקחה אותי .למטה של חדשות אן-בי-סי במידטאון
הציור האחרון של לאונרדו דה וינצ'י …שנמצא בבעלות פרטית יוצע למכירה
.עולם הכלכלה גילה עניין עצום
?בכמה הדבר הזה יימכר
?מי ינסה לקנות אותו .שאלה טובה-
,אני חושב שזה יהיה אספן עכשווי
,צייד סמלי סטטוס ,בכיר בקרן נאמנות, מישהו מקרן גידור
או אולי סינדיקט .מהמזרח התיכון או סיני עשיר
.זה סמל סטטוס כלל עולמי, ונראה לאן הוא ילך
לדעתי יש לו סיכוי סביר .להימכר ב-180 מיליון או יותר
ו-180 מיליון יהפכו אותו
לציור היקר ביותר שנמכר אי פעם .בתולדות עולם האומנות
.ברוכים הבאים לרוקפלר סנטר בניו יורק
.החדר היה מלא לגמרי
,הם היו צריכים להביא עוד כיסאות ,אנשים נדחפו לכל פינה
.נדחקו כדי לראות את האקשן
,גבירותיי ורבותיי
,אנחנו עוברים לציור של לאונרדו דה וינצ'י .הסלבטור מונדי
הוא היה בעבר באוספיהם .של שלושה ממלכי אנגליה
.אני עובר הנה כדי לקבל 125
.הזדמנות אחרונה, 125
.מאה שלושים? מאה שלושים אצל לואיק
.אנחנו ב-150 מיליון
…במאה שמונים מיליון
.המחירים בטלפון התחילו לעלות
.אנחנו ב-180 מיליון, גבירותיי ורבותיי
זה היה המחיר הגבוה ביותר ,שהתקבל אי פעם במכירה פומבית
והיה אפשר לשמוע את ההשתנקות
.כשכולם חיכו לדפיקת הפטיש
?…תנו לי מאתיים. קיבלתי 190. מי
.קיבלתי מאתיים מיליון .אנחנו במאתיים מיליון
.הנה, 205
היה קשה להבין עד כמה אובדן קור הרוח היה אמיתי
.ועד כמה הוא היה הצגה עבור הצופים
,בשלב כלשהו .הוא אפילו הניף את הפטיש באוויר
יש מידה מסוימת של נימוס במשך הזמן שממתינים
עד שמישהו יחליט .אם הוא מתכוון להעלות את המחיר
…בשבועות שלפני המכירה הפומבית
בראדלי הופ עיתונאי חוקר, לונדון
הצוות בכריסטי'ס קיבל שיחות
.מכמה מעשירי העולם
בסוף הרשימה
.היה קונה פוטנציאלי שהם לא שמעו עליו מעולם
הם היו צריכים לוודא .שהוא באמת קונה פוטנציאלי
,הם אמרו לו ולחברי הצוות שלו
,תקשיבו, אם אתם רוצים להשתתף במכירה"
תצטרכו להעביר עשרה אחוזים"
."מהמחיר המרבי שתהיו מוכנים לשלם"
למחרת בבוקר בא מישהו מהנהלת החשבונות
,ואמר, "אתם לא תאמינו
אבל הבחור ההוא העביר" ."לחשבון שלנו מאה מיליון דולר בן לילה
.לא פעם יש מחיר שכאילו סוכם מראש
,מעטים מאוד, ולפעמים רק אדם אחד
.יודעים מה יהיה הסכום הסופי
.הצעה של 220 מיליון .הרמת יד אגבית ב-220 מיליון
?סיימת, אדוני? אתה בחוץ
?מאתיים ארבעים מיליון
?אז סיימנו
.אולי לא
.אל תצלמו עדיין
.שניים מכם עדיין משתתפים במשחק
.התברר שאנחנו בדו קרב
,בטלפון אחד היה מישהו שרצה עליות מתונות
.ששיחק עם כספו שלו
.ומצד שני היה מישהו ששיחק עם כספי הבית
,והבית הזה לא היה כנראה אדם פרטי
.אלא אולי אפילו מדינה
.ככה חשבתי
.שלוש מאות מיליון
.הסלבטור מונדי מאת לאונרדו דה וינצ'י
.שלוש מאות עשרים מיליון. עוד לא סיימנו
.אנחנו ב-330 מיליון
.אנחנו ב-332 מיליון
.נחזור לפרנסואה
.שלוש מאות חמישים
.שלוש מאות חמישים? בסדר
אנחנו ב-350 מיליון .עבור הסלבטור מונדי מאת לאונרדו
.ארבע מאות !ארבע מאות מיליון-
.הסלבטור מונדי, למכירה פה בכריסטי'ס
,המחיר הנוכחי הוא 400 מיליון דולר .והציור… נמכר
400 מיליון בנוסף לעמלה בסך חמישים מיליון
,עולם האומנות המום, הם בהלם
,הם לא מאמינים למה שקרה הבוקר
אחרי המכירה הפומבית המדהימה .ושוברת השיאים של יצירת מופת נדירה
ציור של לאונרדו דה וינצ'י מוחץ את שיא העולם
היסטוריה בכריסטי'ס
?מי שילם 450 מיליון
."עסקה גדולה יותר מגילוי כוכב לכת חדש"
.כנראה שמיליארדר רכש אותו ."התגובה שלך היתה, "מה אתה אומר
?מי קנה דה וינצ'י ב-450 מיליון
,העולם הזה אנונימי מאוד
!ואנשים לא תמיד מזדרזים לומר, "זה אני
.אני בזבזתי את כל כסף הזה, יש לי המון כסף"
."בואו לבית שלי, קחו מה שבא לכם"
יש פרטיות בגלל הפחד
.שכרוך בחשיפה כזאת של עושר
לא נגיב בנוגע לזהות הקונה .או לגיאוגרפיה שלו
,גם אם יוחלט כעבור כמה חודשים שנים, או עשורים
,שזה לא באמת ציור של לאונרדו דה וינצ'י
450 המיליונים יחיו לנצח
.כמחיר ששולם עבור יצירת האומנות הזאת
מנהל מוזיאון המטרופוליטן בניו יורק
:כתב בדף האינסטגרם שלו אחרי המכירה
נקווה שהקונה מבין את הבעיות שבשימור
שימו לב, 85 אחוזים מהציור" ."הם מאת דיאן מודסטיני
…ואז חזרו על זה
.המון אנשים שלא ידעו שום דבר
,אנשים מכל הסוגים, אוצרי מוזיאונים
,היסטוריונים של האומנות .ואנשים רגילים שהצטרפו למקהלה
,אנשים שמעולם לא היה להם שום משקל ,או אפילו עניין בנושא
.השמיצו את הציור וקבעו שמדובר בזיוף והונאה
,ואז כל הטרולים מהאינטרנט התחיל להגיד
,זה בגלל שהציור לא באמת מאת לאונרדו"
."אף אחד לא מקבל את הייחוס הזה"
זה נועד רק לפרסום עצמי ,וכדי לחולל שערורייה
.לאף אחד לא באמת אכפת מה האמת
אחד מהאנשים הקולניים ביותר
שטענו שהסלבטור מונדי הוא זיוף .היה ג'רי סלץ
,אני מסתכל על אומנות כבר ארבעים שנה .והציור הזה הוא חתיכת זבל מומצאת
ג'רי סלץ מבקר אומנות בכיר
.ציור אמיתי
.ציור בדראג
לא אומנות
…הסלבטור מונדי אינו אמיתי יותר
ג'רי סלץ מבקר אומנות
מכל תרמית או מזימה מומצאת אחרת
…של אנשים שאולי לא התכוונו לרמות
.אבל בסופו של דבר, כולם הצטרפו לסיבוב הזה
.וזה הלקח של ימינו
,אני זורם עם השקר
,אני לא אומר כלום כי אני לא רוצה שיזרקו אותי
,מאי האהבה, העוצמה
.הכסף וההשפעה
,אז יש אנשים ממוזיאונים
,יש אספנים, אוצרים, חוקרי אומנות
.ובתי המכירות, כמובן, שעושים סיפור מכל דבר
.ציור החלומות שלנו", הם לא מפסיקים לדחוף"
כולם היו שותפים לדבר עבירה
כשהם חלמו חלום יפהפה
.על ציור אבוד של לאונרדו דה וינצ'י
אנשים יכולים לקבל הרבה תשומת לב תקשורתית
אם הם אומרים דברים שערורייתיים .על הציור הזה
.בכל אופן, אני רק מנסה להציג את הצד שלי
.המשכתי לחקור את הסלבטור מונדי
טסתי לנאפולי .כדי לראות העתק של הסלבטור מונדי
ניסיתי להסביר כמה .מהשאלות שאופפות את הציור
יש המון תיעוד, אז העליתי .את הכול לאתר אינטרנט
אני רוצה לתת לכל המתעניינים
,את כל המידע שיש לי
.כדי שהם יוכלו להחליט בעצמם
המכון לאומנות מרכז שימור
.אחרי זה, אני אקבל את חיי בחזרה
,כי כל מה שאני יודעת
,וכנראה שכל מה שאדע אי פעם על הציור הזה
.נמצא באתר
.לחיי סלבטור מונדי
את מרגישה שאת צריכה ?להגן על עצמך ועל העבודה שלך
.לא
.אני לא
חלק שלישי המשחק העולמי
דאג פאטרסון סוכן סי-איי-איי לשעבר
,מחיר רכישה של 450 מיליון דולר
?ואף אחד לא יודע מי קנה אותו
קהילת המודיעין בהחלט תרצה להבין
.מאיפה הכסף הזה הגיע ולאן הוא הולך
,קשה מאוד לבדוק מכירות פומביות
.והסיבה היא שהן אטומות למראה
?האם יש פה הלבנת כספים
?האם מדובר בהעברת נכסים במטרה לתמוך בטרור
?האם אלה כספי מדינה
העובדה שמישהו שילם כזה סכום עבור יצירה ששאלות אופפות אותה
.מוזרה מאוד
קהילת המודיעין ידעה מהר מאוד
,מי קנה את הציור ואיך הוא קנה אותו
.ובחרה לפרסם את המידע
דייוויד קירקפטריק עיתונאי, ניו יורק טיימס
.בערך בסוף 2017, פעלתי מלונדון
איש קשר ותיק שלי מהמזרח התיכון
.יצר איתי קשר ורצה להיפגש
,הוא סירב לומר לי למה ניפגש
,אבל כשישבנו ביחד
.הוא הראה לי מסמכים יוצאי דופן למדי
במסמכים פורטו ההסדרים למכירה
.בין בית המכירות כריסטי'ס לבין הקונה
על פי הדיווחים, יורש העצר של סעודיה הוא הרוכש המסתורי
.של ציור נדיר מאת לאונרדו דה וינצ'י
הקונה המסתורי של סלבטור מונדי היה נסיך סעודי
הנסיך מוחמד בן סלמאן, שהפך לאחרונה
.לשליטה בפועל של ערב הסעודית
ההיבט המעניין של הרכישה הזאת
הוא שהנסיך מוחמד בן סלמאן הוציא את הסכום העצום הזה
באותה תקופה שבה הוא חיסל ,את האליטות הסעודיות
.ובכלל זה רבים מדודניו בני משפחת המלוכה
298 עובדי מדינה נעצרו
,הוא כלא רבים מהם במלון ריץ קרלטון
וניסה לאלץ אותם למסור לידיו מאות מיליוני דולרים
,שנגנבו, לדבריו, מהממשלה הסעודית .והוא רצה אותם בחזרה
.אגב, המשפחה שלו היא הממשלה הסעודית
מוחמד בן סלמאן רוכש יאכטה ב-452 מיליון ליש"ט אך מקצץ בהוצאה הציבורית
בערך באותה תקופה הוא ,הוציא חצי מיליארד דולר על יאכטה
,וזמן קצר אחר כך .הוא שילם 300 מיליון דולר עבור אחוזה בצרפת
?הבית היקר בעולם
.ויש עוד בעיה, תוכן היצירה
,רוב המלומדים באיסלאם ביניהם אלה שהשפעתם רבה
,בממלכת ערב הסעודית
מאמינים שהאיסלאם אוסר .על ייצוג אומנותי של הנביאים
.כך שהציור הזה הוא חילול הקודש
ערב הסעודית טרם הודתה רשמית
.שהוא או ממשלת ערב הסעודית הם בעלי היצירה
הצלחת להשיג מידע בנוגע
?לזמן ולמקום שבו היצירה תיחשף
.לא! אף אחד לא יודע. זאת עדיין תעלומה
יש בידיי הוכחה חד משמעית .לכך שהציור היה ביאכטה
הציור האחרון של לאונרדו נמצא ביאכטת יוקרה
,קיבלתי את הידיעה ,ופתאום היא הופיעה בעיתון אחד
,ואז בעוד עיתון
,ואז היא תורגמה לעוד שפה .שתיים, שלוש וארבע
.התקשרו מסי-אן-אן, התקשרו ממגזין טיים
לא חשבתי שהידיעה תכה בעצב בינלאומי
ותהפוך לכתבה הכי נקראת .שכתבתי בכל חיי, בשלושים שנה
נמל וליסינגן הולנד
,בארט ניוזפייפר
,אחרי שכתבתי כתבה שחשפה את מיקום הציור
,הם עקבו אחרי היאכטה לנמל בהולנד
.שעות נסיעה ספורות מהלובר
מוזיאון הלובר פריז, 2019
,וכעת, לתערוכה שוברת הקופות של השנה
,ואולי מזה שנים רבות ,מחווה ללאונרדו דה וינצ'י
.חמש מאות שנה אחרי מותו
הלובר מציג את התערוכה הגדולה ביותר של לאונרדו
מוזיאון הלובר מארגן .רטרוספקטיבה של יצירותיו
.האוסף בהחלט ייחודי
.זה היה יובל ה-500 למותו של לאונרדו
אליסון קול עורכת, ארט ניוזפייפר
.ה-תערוכה הגדולה
היתה ציפייה עצומה ,לכך שאם הציור אכן יופיע בה
,לאוצר, ונסן דליובן .תהיה הזדמנות לוודא את ייחוס הציור
?אתה עדיין מקווה להציג את הסלבטור מונדי
אני יכול לאשר שהמוזיאון ביקש ,לשאול את הציור
.ואנחנו מקווים להציג אותו בתערוכה
?ממי ביקשתם לשאול אותו
.רשמית, אנחנו לא יודעים למי הוא שייך
,אומרים שהוא שייך למוחמד בן סלמאן .יורש העצר הסעודי
.כולם דיברו על הסלבטור מונדי
?האם הציור יוצג
.ומדובר בבעלים ששומר על סודיות רבה
אני סטפן לקרואה, פרופסור למדעי המדינה
.וחבר במכון המחקר הבינלאומי בסיאנס פו
ב-2017, מוחמד בן סלמאן הפך .לדמות המרכזית בערב הסעודית
הוא הוביל מבצעי דיכוי
.נגד כוחות כלכליים, אינטלקטואליים ודתיים
העיתונאי הנעדר .שפעל מארצות הברית אינו בחיים
התקיפות האוויריות של הקואליציה .עלולות להוות פשע מלחמה
על מנת שערב הסעודית ,תשרוד גם אחרי עידן הנפט
.הוא צריך לקדם תדמית חדשה של ארצו
הוא מבין
שהוא יכול לעשות זאת .באמצעות התרבות והאומנות
כמה חודשים קודם לכן, הושק מיזם משותף
.לבניית מרכז תיירות בעיר אל עולא
אתר התיירות באל עולא ערב הסעודית
,הסעודים השקיעו סכום עצום בפיתוח האתר
ומינו את צרפת וכמה חברות צרפתיות
.כמתווכות
.בשל כך, היו גם הבטחות לחוזים
.לעסקאות נשק, בעצם
כך הצרפתים יכלו להרוויח
.מהחוזים היקרים שנמסרו לחברות שלהם
פרויקט המיליארדים של ערב הסעודית וצרפת
,מדינות ערב רוצות להיתפס כאומות תרבותיות
,וכדי לבנות אומה תרבותית
הם היו צריכים להציג ,את הסלבטור מונדי בתערוכה בלובר
.כי זה עניין פוליטי
,זה השימוש באומנות בימינו .כסוג של הון פוליטי רך
,אולי ביתרנו עיתונאי ועשינו דברים נוראים
אבל אחר כך מחפים עליהם .בציור יפה. זאת הסחת דעת
.באפריל 2018, מוחמד בן סלמאן ביקר בפריז
.אפשר להניח שהם דיברו על הסלבטור מונדי
,אם בלובר יקבעו שמדובר בציור מאת לאונרדו .זה יהיה סיפור רציני
,לא מדובר רק בתולדות האומנות .אלא גם בפוליטיקה העולמית
.באותו רגע היתה לאוצר הלובר בעיה
,כי מבחינה פוליטית .הוא לא היה יכול לסרב לסלבטור מונדי
,הוא לא היה יכול להכחיש את הייחוס ללאונרדו
.אבל באותו רגע אף אחד לא ידע מה קורה שם
,ידוע לנו שהציור הגיע לפריז ביוני 2018
.ונלקח למעבדות הלובר לבחינה סודית ביותר
,כשישה ימים בלבד לפני הפתיחה
.קיבלתי את תוכנית ההצבה של התערוכה
,בתוכנית הופיע הסלבטור מונדי .שקיבל מקום מעורר גאווה בחדר האחרון
…אם הציור יוצג כציור אמיתי של לאונרדו
ז'אק פרנק צייר ומומחה ללאונרדו דה וינצ'י
.המוסד יואר באור מגוחך
,לכן כתבתי לנשיא הרפובליקה הצרפתית
אדוני הנשיא, אני יכול" להבטיח לך שתיווצר אי נעימות
אם הציור יוצג בלובר"
כאילו הוא צויר" ."בידי לאונרדו דה וינצ'י בלבד
כולנו חיכינו לראות .אם הסלבטור מונדי יוצג בתערוכה
יהיה טוב .אם הסלבטור מונדי יהיה שייך לציבור
בלובר יש את כל מכשירי הדימות החדישים
.שנחוצים כדי לבדוק את הציור, וזה יהיה נהדר
,הגעתי לתצוגה המקדימה לעיתונאים
ומיד רצתי לסוף התערוכה כדי לראות
.אם הסלבטור מונדי מוצג בחדר האחרון
.על הקיר היה מקום ריק עם שלושה ווי תלייה
?חשבנו לעצמנו, "הם עומדים לתלות אותו
"?אולי זה רגע דרמטי שתוכנן עבור העיתונאים"
…ואז, לאכזבתנו העצומה
.קיבלנו מהלובר הרמת כתפיים
?איפה הסלבטור מונדי
.לא הצלחנו להציג את כל הציורים
.ביקשנו לשאול את הסלבטור מונדי מבעליו
.אנחנו תמיד פתוחים לדיון
,ציור אחד שלא נמצא פה הוא הסלבטור מונדי .שעדיין מעורר חילוקי דעות
.במקומו מוצג העתק מאותה תקופה
,אנשים היו מרותקים …ואני כל הזמן… אמרתי לאיזה זוג
"?אמרתי להם, "זה העתק. אתם יודעים שזה העתק
,חלקם נראו קצת מבולבלים .אבל הם המשיכו לצלם את הציור
.עד הרגע האחרון, קיוויתי שהציור יופיע
הידוע לשמצה מבין הציורים .הנעדרים הוא הסלבטור מונדי
.הסעודים סירבו להשאיל את הסלבטור מונדי
האם הוטלו בלובר ספקות ?במקוריותו של הסלבטור מונדי
למעשה, הוא אפוף מסתורין
.כי אף אחד לא ראה אותו מאז המכירה ב-2017
.אנשים יכולים להגיד מה שהם רוצים
.זה כמו לכבות שריפות
.אחת נגמרת, ומיד מתחילה אחת במקום אחר
.זה אף פעם, אף פעם לא מפסיק
ניו יורק
.לפני כמה ימים, היתה לי חוויה ממש מוזרה
,ביקרתי בבית של היסטוריון אומנות .והיו כמה ספרים על השולחן
,ביניהם היה קטלוג קטן של הסלבטור מונדי
.שפורסם על ידי הלובר
…ממש נדהמתי, ואמרתי
."אמרתי, "מה זה? לא ראיתי את זה אף פעם
."והוא אמר, "קניתי את זה בתערוכה
."אז אמרתי, "וואו, מוזר
.התחלתי לחפש את הקטלוג .הוא לא הוצע למכירה בשום מקום
,ביקשתי מהספרן שלנו לאתר אותו
."והוא אמר, "נראה שהקטלוג הזה לא קיים
?האם ראיתם את הספר הזה
,לא שמעתי על הספר הזה
,וגיליתי שהוא הופק על ידי הלובר
.לכבוד התערוכה
מפורטות בו כמה בדיקות טכניות
.שבוצעו בציור
,הספר מסכם את תולדות הציור
.ואחר כך מייחס אותו בביטחון ללאונרדו
אנו יכולים לאשר כי היצירה .היא מאת לאונרדו דה וינצ'י
ז'אן-לוק מרטינז מנהל מוזיאון הלובר
זאת הפעם הראשונה ,שבה יש לנו גוף עצמאי, בעצם
.שמבצע ניתוח מדוקדק של הציור
אבל קשה לדעת במה להאמין
,כשיש לך ציור אבוד וספר אבוד
.ואין לך גישה לבדיקות המדעיות עצמן
.מבחינת הלובר, אין ספק
אז למה הם לא רוצים ?לפרסם את המידע הזה בציבור
אתה מדבר על ספר ?שהלובר פרסם על הסלבטור מונדי
דוברת הלובר
.כן .לא פרסמנו ספר כזה-
?אז אי אפשר לראות אותו .לא-
?כי כל העותקים הושמדו
.כן .בסדר-
סליחה, אבל מישהו קנה .את הספר הזה בחנות הספרים של הלובר
?זאת היתה טעות? מה קרה שם .כן, כנראה שהיתה טעות-
.נדמה לי שאתה מבין .אנחנו לא רוצים שתוכן הספר יתפרסם
.זה היה קשור להשאלה
.ההשאלה לא התבצעה, לכן אין ספר
,כשמוסד ציבורי נוקט עמדה בעניין כלשהו
?לציבור יש זכות לדעת מה הוחלט, לא
.אתה שואל אותי? תשאל את נשיא צרפת
.אני רוצה לומר משהו על ידע מוסדי ועל סמכות
,הם לא אמיתיים, חסינים מפגיעה
נקיים ונטולי רבב
.כמו שנדמה לך
.הם אף פעם לא ניטרליים
.הכוח לעולם אינו ניטרלי
דידייה ריקנר עורך, לה טריבון דה ל'ארט
.אתה מכיר אנשים בלובר ?מה הם אומרים על השמועות
…הסלבטור מונדי
,ואלה לא שמועות .יש לי מקורות שיכולים לאשר את זה
הסלבטור מונדי היה אמור .להיות מושאל לתערוכה
אבל הבעלים רצה ,שהציור יוצג באותו חדר כמו המונה ליזה
דבר שהיה מעמיד את שני הציורים .באותה רמת חשיבות
הלובר לא רצה להציג אותו .באותו חדר כמו המונה ליזה
.לכן הבעלים סירב להשאיל אותו
אז למה מוחמד בן סלמאן ביטל ?את ההשאלה ברגע האחרון
הוא רצה להעלות את הסלבטור מונדי
לרמה של המונה ליזה
בכך שהוא לא ימוקם ,בין היצירות המשניות של דה וינצ'י
שם היצירה היתה זמינה לבדיקה של כל חוקר
.שרוצה ליצור לעצמו שם ולהביע את דעתו עליה
הוא רצה שהציור יוצג מול המונה ליזה .כיצירת מופת של התרבות האנושית
,זה עניין של עוצמה חשופה, אתם יודעים
,הדבר הזה שייך לנו" ."ואנחנו נראה אותו לעולם כשנהיה מוכנים
.הציור יופיע שוב, בוודאות
אפשר לתקוע אותו איפשהו במדבר
ולהתחיל לפתות תיירים מכל העולם לבוא לראות אותו
.ולעמוד מולו כמו בדיסנילנד
.זה הולך לקרות
יש משהו ביחסים שנוצרו .בין מוחמד בן סלמאן לבין הציור
מושיע העולם מוצג כאיש צעיר
,עם זקן .ואולי מוחמד בן סלמאן רואה בו את עצמו
ייתכן שהוא פיתח יחסים עם הציור
,ורוצה לשמור אותו לעצמו
כמעין מראה של עצמו .או של האופן שבו הוא רוצה להיראות
,נכון לרגע זה, מדובר בציור של דה וינצ'י
.ואפילו הדיון סביבו מוסיף לכוח המשיכה שלו
אפילו העובדה שיש אנשים שלא מסכימים
גורמת לך לרצות להסתכל לציור בעיניים ולראות בעצמך
.על מה כל המהומה
החרטה הכי גדולה שלי היא .שהציור לא הגיע למוזיאון
עכשיו, האופן שבו כולם תופסים את הציור מעוצב
.על ידי מסתורין, אגדות והשערות
.יש לי פה עדיין הרבה ציוד אומנות
,יהיה מפתיע מאוד אם כל המומחים יגידו פתאום
."כן, הציור צויר בוודאות על ידי לאונרדו"
.ואין מסמכים
,אי אפשר להוכיח את זה עובדתית .מעבר לכל ספק
?אתה בסדר
.הלוואי שיכולתי להמשיך הלאה, כמובן
,אבל הסלבטור מונדי תמיד איתי .כי אסור לי לשכוח
.התעלומה די נפתרה, אבל לא באמת
.שוב, זה סוג חדש של מבוך מראות
.הציור לא נראה מאז מכירתו
הסלבטור מונדי תואר בעבר ,כתגלית הגדולה של המאה ה-21
…אך המסתורין שאופף את הציור טרם התפוגג
תרגום כותרות ברונק פרלמוטר