אל תרחמו עליהם...
כי הם לא ירחמו עליכם!
מה קורה שם?
שאתאר לך?
או שתרצה שאמצא לך קופסה.
חדל אש!
כך זה מתחיל.
היכון לירי!
המגן שלהם חלש בגרון...
ומתחת לזרוע.
לשחרר חצים!
הם פגעו טוב?
תן להם אישור לאש.
אש!
תנו להם לבוא!
סולמות!
התכוננו!
לגולאס! כבר הרגתי שניים!
אני כבר בשבע-עשרה.
מה? לא אתן למחודד אוזניים להצטיין ממני.
תשע-עשרה.
הרגע החלטנו...
כן?
אמרתי את שימכם לאנטים האחרים.
והרגע החלטנו... שאתם לא אורקים.
אלה חדשות טובות.
ומה בקשר לסארומן?
הגעתם להחלטה לגביו?
אל תהיה פזיז, אדון מריאדוק.
פזיז?
החברים שלנו שם.
הם צריכים את העזרה שלנו.
הם לא יכולים להילחם במלחמה הזאת לבד.
מלחמה? כן. היא משפיעה על כולנו.
אבל אתה חייב להבין, הוביט צעיר.
לוקח הרבה זמן להגיד משהו...
בשפת אנטית הישנה.
ואנחנו לא אומרים דבר... אלא אם כן הוא חשוב מאד.
זמן ארוך להגיד.
שבע-עשרה! תשע-עשרה!
זה הכל?
זה כל מה שיש לך, סארומן?
הרוג אותו, לגולאס!
הרוג אותו! הרוג אותו!
תאבטחו את השער!
תחזיקו אותם! תעצרו אותם!
אראגורן!
גימלי!
לטעון!
האנטים, לא יכולים להתמודד עם הסערה.
אנחנו צריכים לשקול את מזג-האוויר כמו שתמיד עשינו.
איך זו יכולה להיות ההחלטה שלכם?
זו לא המלחמה שלנו.
אבל אתם חלק מהעולם הזה!
נכון?
אתם חייבים לעזור, בבקשה.
אתם חייבים לעשות משהו.
אתה צעיר ואמיץ, אדון מרי.
אבל החלק שלך במצב הזה נגמר.
חזור לביתך.
אולי זקן-עץ צודק.
אנחנו לא שייכים לכאן, מרי.
זה גדול מדי בשבילנו.
מה אנחנו יכולים לעשות בסוף?
יש לנו את הפלך.
אולי כדאי שנחזור הביתה.
להבות אייזנגארד יתפשטו...
והעצים של טוגברו...
ושל באקלין ישרפו.
וכל מה שהיה ירוק וטוב בעולם הזה ייעלם!
לא יהיה פלך, פיפין!
אראגורן!
תיסוגו למצודה!
לשער!
שילפו את חרביכם!
לא נוכל להחזיק מעמד זמן רב!
- תחזיקו אותם! - כמה זמן אתה צריך?
ככל שתוכל לתת לי.
גימלי! תאבטחו את השער!
קדימה. אנחנו יכולים לגמור אותם.
זאת דרך ארוכה.
זרוק אותי.
מה?
אני לא יכול לקפוץ למרחקים גדולים! אתה צריך לזרוק אותי!
אל תגיד ללגולאס.
אף מילה.
תסגרו את הדלת!
פנו דרך! תיצרו מחסום!
גבוה יותר!
גימלי! אראגורן!
תצאו משם!
אראגורן!
תחזיר את כולם.
תחזיר אותם!
כולם לחזור!
הם נכנסו פנימה!
ליסוג!
ליסוג! מהר!
תכניסו אותם פנימה! למצודה!
אני אעזוב אתכם בקטע המערבי של היער.
אתם יכולים לחזור למולדתכם בדרך צפונה משם.
חכה! עצור!
עצור!
תסתובב.
תסתובב, קח אותנו דרומה.
דרומה? אבל זה יוביל אתכם ישר ליד אייזנגארד.
כן, בדיוק.
אם נלך לדרום, נוכל לחמוק מסארומן בלי שיבחין.
ככל שנהיה קרובים לסכנה...
נהיה יותר רחוקים מפגיעה. זה הדבר האחרון שהוא יצפה לו.
זה לא הגיוני בשבילי.
אבל... אתם באמת כל-כך זעירים.
אולי, אתם צודקים.
תחזיקו חזק,
בני-פלכים קטנים.
איכשהו, יש שם הרגשה שיורדים מגבעה.
השתגעת?
ניתפס!
לא, לא ניתפס.
לא בפעם הזאת.
תראו.
בטח שריפות של גיליאן.
מורדור באה.
הטבעת לא תהיה בטוחה בגונדור.
יש לה רק את הכוח להרוס.
בבקשה. תן לי ללכת!
מהרו!
פאראמיר! אתה חייב לשחרר אותי!
אתם יודעים, לפעמים עכברים הולכים...
ומטפסים עלי וזה מגרה אותי לעיתים קרובות.
הם תמיד מטפסים למצוא מישהו.
רבים מהעצים האלה היו חבריי.
יצורים שהכרתי כבר מזמן.
אני מצטער, זקן-עץ. היו להם קולות משלהם.
סארומן.
מכשף צריך לדעת טוב מאד!
אין שום קללה באלפית, אנטית ובלשון אדם... לבגידה הזאת.
אנחנו נתקיף את אייזנגארד כבר הלילה. עם אבנים וסלעים!
כן.
בואו, חבריי.
האנטים הולכים למלחמה.
וכנראה אנחנו צועדים לסופנו.
הצעדה האחרונה של האנטים.
פאראמיר, האורקים לוקחים את החלק המזרחי. מספרם גדול מדי.
עד רדת החשכה, אנחנו מחוסלים!
מר. פרודו.
היא באה אליו, סם.
העין שלו כמעט עלי.
תחזיק מעמד, מר. פרודו!
אתה תהיה בסדר!
שלח אותם לאבי.
תגיד לו, שפאראמיר שלח מתנה רבת-עוצמה.
נשק שישנה את הגורל שלנו במלחמה הזאת.
אתה רוצה לדעת מה קרה לבורומיר?
אתה רוצה לדעת למה אחיך מת?
הוא ניסה לקחת את הטבעת מפרודו!
אחרי שנשבע להגן עליו!
הוא ניסה להרוג אותו!
הטבעת שיגעה את אחיך!
תיזהרו!
מר. פרודו?
הם כאן.
הם באו.
נאזגול!
תישאר כאן. תישאר מחוץ לטווח-הראייה.
תיפסו מחסה!
המבצר נלקח.
זה נגמר.
אמרת שהמבצר הזה לא ייפול בחיים כשאנשיך מגינים עליו!
הם עדיין מגינים עליו!
הם מתים בהגנה עליו!
הם פורצים פנימה!
האם אין עוד דרך אחרת שהנשים והילדים ייצאו מחוץ למערה?
האם אין עוד דרך אחרת?
יש מעבר אחד.
הוא מוביל להרים.
אבל הם לא יתרחקו...
האורוק-האי רבים מדי!
שלח בשורה לנשים ולילדים ללכת לדרך ההרים.
ותחסמו את הכניסה!
כל-כך הרבה מוות...
מה בני-אדם יכולים לעשות נגד שנאה גדולה שכזאת?
לרכוב ביחד איתי.
לרכוב יחד ולפגוש אותם.
למען המוות והתהילה.
לרוהאן.
למען אנשיך.
השמש זורחת.
צפה לבואי, באור הראשון של היום החמישי...
עם שחר, הסתכל למזרח.
כן.
הקרן של הלם המה-האן.
יישמע במעמקים!
בפעם האחרונה!
כן!
שזאת תהיה השעה...
שנשלוף חרבות ביחד.
הנפילה תתעורר.
עכשיו לזעם.
עכשיו לחורבן.
ולכס-המלכות האדום!
גנדלף.
ת'אודן המלך נלחם לבד.
לא לבד.
פרשים!
למען המלך!
פגיעה. פגיעה טובה.
שיברו את השער!
שחררו את הנהר!
פיפין! תחזיק חזק!
תחזיקו חזק, הוביטים קטנים!
מה אתה עושה?
לאן אתה הולך?
זה אני.
זה הסם שלך.
אתה לא מזהה את הסם שלך?
אני לא יכול יותר, סם.
אני יודע.
הכל שגוי.
אנחנו בכלל לא צריכים להיות פה.
אבל אנחנו כאן.
זה כמו בסיפורים הגדולים, מר. פרודו.
האחד שבאמת חשוב.
הם היו בסכנה ובאפלה.
לפעמים לא רצית לשמוע את הסוף.
בגלל שאיך הסוף יכול להיות שמח?
איך העולם יכול לחזור לאיך שהיה...
כשכל-כך הרבה נזק התרחש?
אבל בסוף.
זו רק דרך מחשבה.
הצללים...
אפילו האפלה חייבת להיעלם.
ויום חדש יבוא...
ומתי שהשמש תזרח היא תזרח בהירה יותר.
אלה הסיפורים שנשארים איתך.
שאמרו משהו...
אפילו אם אתה קטן מדי להבין למה.
אבל אני חושב, מר. פרודו...
שאני כן מבין...
אני יודע עכשיו...
שלכל הסיפורים האלו...
היו הרבה סיכויים לחזור לאחור, אבל הם לא חזרו.
הם המשיכו ללכת...
בגלל שהם האמינו במשהו...
במה אנחנו מאמינים, סם?
שיש עדיין דברים טובים בעולם הזה, מר. פרודו.
ושווה להילחם למענם.
אני חושב שסוף-סוף...
אנחנו מבינים אחד את השני, פרודו באגינס.
אתה מכיר את החוק של הארץ שלנו.
חוק אביך.
אם תשחרר אותם, תצטרך לוותר על חייך.
אז אני מוותר עליהם.
שחררו אותם.
זעמו של סאורון יהיה נורא.
התגובה שלו תהיה מהירה.
הקרב לנקרת-הלם נגמר.
הקרב על הארץ התיכונה עומד להתחיל.
כל התקוות שלנו עכשיו תלויים על שני הוביטים קטנים...
שנמצאים אי-שם ביערות...
מעניין אם אנחנו נהיה באיזה שיר או מעשייה...
מה?
מעניין שאי-פעם אנשים יגידו...
בואו נשמע על פרודו והטבעת.
והם יגידו, כן זה אחד הסיפורים המעודפים עלי...
פרודו היה באמת אמיץ, נכון אבא?
כן, ילדי.
ההוביט המפורסם ביותר.
וזה אומר הרבה.
שכחת דמות ראשית...
סם וויז האמיץ...
אני רוצה לשמוע יותר על סם.
פרודו לא היה מגיע עד פה בלי סם.
לא, מר. פרודו.
אל תעשה צחוק.
הייתי רציני.
וגם אני.
סם וויז האמיץ.
סמיאגול?
האדון שיקר!
האדון בגד בנו!
הרוג אותו!
הרוג את שניהם!
ואז אנחנו ניקח את החמדה.
ואז אנחנו נהיה האדון.
אבל ההוביט השמן.
הוא יודע.
הוא תמיד מסתכל.
אז נעקור לו את העיניים!
נוציא את העיניים...
ונגרום לו לזחול!
כן, כן, כן.
הרוג את שניהם.
כן, לא! לא!
זה מסוכן מדי. זה מסוכן מדי.
לאן הוא הלך?
היי, גולום. איפה אתה?
סמיאגול?
אנחנו יכולים לתת לה לעשות זאת.
כן... היא יכולה לעשות זאת.
כן. חמדתי, היא תוכל.
ואז ניקח אותה...
ברגע שהם מתים.
ברגע שהם מתים...
קדימה, הוביטים.
יש עוד הרבה ללכת...
סמיאגול יראה לכם את הדרך.
עקבו אחריי...
Freak: תרגום
שר הטבעות: שני הצריחים