?הלו
'היי, חבר'ה. כאן ג'ון ברנץ ."מה"ניו יורק טיימס
?איך הולך
.הולך טוב, ג'ון
?באיזה גובה אתם נמצאים כרגע
אנחנו בגובה של 365 מטר בערך .במחנה הבסיס שלנו
.זה הבית שלנו כבר תשעה ימים
,טומי, אני מניח שהשאלה האמיתית כאן היא
?למה אתם עושים את זה
?מה הטעם בכל זה מבחינתכם
אנו משדרים הערב את סיפורם של שני גברים
שמנסים לטפס בטיפוס חופשי על צדו התלול המפורסם
.של "אל קפיטן" ביוסמיטי
,סנטימטר מורט עצבים אחד אחר השני
הם משתמשים רק בקצות אצבעותיהם .כדי לאחוז בפינות חדות כתער
טומי קולדוול וקווין ג'ורגסון .מנסים לבצע את הטיפוס הקשה ביותר בעולם
איש מעולם לא טיפס .בטיפוס חופשי על קיר השחר
.תשע מאות וארבעה עשר מטרים של גרניט אנכי
.טיפוס שהעולם נושא אליו את עיניו
.האנשים האלה לכדו את תשומת לב העולם
.הם מנסים לעשות היסטוריה .טיפוס שרבים חשבו שאינו אפשרי-
.קיר השחר הידוע לשמצה באל קפיטן
.כילד, טומי היה אטי בכול
- אסטס פארק, קולורדו -
.הוא התקשה מאוד בבית הספר
טרי קולדוול - - אמו של טומי
בשלב מסוים המורים אמרו לנו
.שהוא לוקה בפיגור שכלי ושהוא לעולם לא ילמד
.היה לי עיכוב התפתחותי עד... כנראה עד היום
- טומי קולדוול -
.הייתי ילד קטן ושברירי מאוד, ביישן להחריד
.אך בו בעת, אבי היה סמל הגבריות
.הוא היה מפתח גוף גדול והוא טיפס על הרים
.גדול מהחיים
.טומי היה קטן
.הוא היה בפיגור גדול
מייק קולדוול - - אביו של טומי
.הוא לא זחל עד אחרי גיל שנתיים
לדעתי אבא שלי הרגיש
שהדרך הכי טובה להכין את הילד הקטן והשברירי הזה לעולם
.היא לחשל אותו קצת
.אז הוא לקח אותי לכל מיני הרפתקאות
.בגיל שלוש, שמתי עליו מגלשי סקי
.עשינו קמפינג במערת שלג במהלך סופת שלגים
בכל קיץ, היינו נוסעים ליוסמיטי ,עם המשפחה שלי
ואבי היה לוקח אותי לטפס .על הקירות הענקיים האלה
,תרגילי הטיפוס המטורפים ביותר שאפשר לעשות
.והוא עשה אותם עם ילד בן שש
- טומי -
,הדברים שאביו של טומי עשה איתו
.היום שירותי הרווחה היו רודפים אחריו
קלי קורדס - - חברו של טומי
בעקרון הוא לקח את הקושי .וניסח אותו מחדש כצמיחה
.הוא אהב אותי, אבל הוא בהחלט נתן לי לסבול
."המילה בראש מעייניי הייתה "עמידות
לדעתי אחת המתנות הטובות ביותר שאפשר לתת לילדך
.היא היכולת להתמודד עם מצוקות
- שבעה עשר ביולי 1995 -
,כשהגעתי לגיל 14 או 15
.היו קטעים שיכולתי לטפס עליהם ואבי לא
.טומי חזק
הטיפוס היה הדבר הראשון בחיי .שיכולתי לבלוט בו לטובה
.כל הכבוד
,אז טומי היה בן 16
.וסנובירד ערכו את תחרות המוזמנים באותה שנה
.תחרות טיפוס גדולה
חשבנו שניסע לשם ונצפה בתחרות
.ונשיג כמה חתימות
.נסענו לשם סתם כדי להיות מעריצים
,ויום לפני התחרות הגדולה
הם ערכו תחרות אזרחית .שבה כל אחד יכול להירשם
- תחרות האזרחים -
.אז נרשמתי לתחרות הראשונה שלי אי פעם
.טומי ניצח
ואני לא יודע אם זו הייתה מדיניות רשמית
,או משהו שהם חשבו עליו על המקום
אבל הם שאלו את טומי
אם הוא רוצה להירשם .לתחרות המוזמנים העולמית ביום למחרת
,שלום לכולם. אני ג'יימס בראון ,וברוכים הבאים לסנובירד, יוטה
.כאן נערכת אליפות ספורט הטיפוס הבינלאומית
מטפסים מומחים יבחנו את כישוריהם .כנגד קיר מעשה ידי אדם בגובה 36 מטרים
.היו 12 מתחרים
.כוכבי הטיפוס .וזה היה כל כך מאיים-
.זה יהיה שדה מאתגר מאוד
.נראה שטומי היחיד שלא שמענו עליו
- ‏23 ביולי 1995 -
.אף אחד לא שמע עליי קודם לכן
.הייתי סתם ילד כחוש
.צילמתי את טומי בווידאו בזמן שהוא טיפס
.בואו נמחא כפיים לילד בן ה-16
.קדימה, טומי
.אף אחד לא עבר את הגג הזה
.הוא עבר את הגג האחרון
.אז טומי מנצח
!כל הכבוד, טומי
.והתחלתי לרעוד
.אני מנסה להחזיק את המצלמה
.פשוט הפלתי את המצלמה
.איבדתי את זה לגמרי
.טומי הגיע לפסגה
.לא יאמן
.המטפס היחיד שהשלים את הטיפוס הזה
לפתע, טומי הפך מסתם מישהו לא מוכר
.למנצח בתחרות סנובירד
.זה היה לא יאמן
.זה שינה את כל החיים שלו
- כוכב עולה -
טומי צבר פרסום כאחד המטפסים .הצעירים הטובים ביותר
.אבל הוא לא התבגר כמו רוב האנשים
.לאורך התיכון, לא היו לו חברות
.לא היו לו חיי חברה. הוא רק טיפס
השתתפתי בסדרת תחרויות .'ופגשתי בחורה בשם בת
...היא לכדה את תשומת לבי לגמרי. הייתי
.לטומי היה חיוך ענק, מטופש ומעורר חיבה
- בת' רודן -
.שנינו חיינו ונשמנו את הטיפוס
,טומי הוא עילוי בטיפוס
.ואז הוא פוגש את בת', הגרסה הנשית שלו
.הוא מאוהב עד מעל לראש
.מצאתי דרכים ללכת למקומות שהיא הייתה בהם
?בסדר .כן-
,גיליתי שהיא נוסעת ליוסמיטי .אז עקבתי אחריה לשם
.בסוף טיפסנו על קיר גדול יחד
.היינו זה לצד זה כל הזמן
.עשרים וארבע שעות ביממה יחד
ישנו בגובה של 305 מטר ,מעל הקרקע על אוהל נייד
.שזה סוג של ערסל תלוי
.ישנים ראש אל רגל. ככה יש יותר מקום
,אז נשכבתי, והיא נשכבה כמוני
.עם הראש באותו צד. וזה ריגש אותי
,חשבתי לעצמי ."אלוהים. זה מתחיל להיות מלהיב"
,אף פעם לא הייתי מאוהב
.והתאהבתי בטירוף, מהרגע הראשון
.פשוט היה חיבור
היו לנו כל כך הרבה חלומות .על טיולים וטיפוסים משותפים
.ואז הזמינו אותנו לצאת לטיול הרפתקני גדול
.משלחת לקירגיסטן
קירגיסטן היא ארץ יפהפייה והררית
- קירגיסטן -
.במרכז אסיה
,ראינו תמונות מחברים שהיו שם
.וזה נראה כמו גן עדן למטפסים
.הייתי צלם ועבדתי בתעשיית הטיולים
ג'ון דיקי - - צלם טיפוס
והזדמנות מדהימה נקרתה בדרכי
.לצלם משלחת עם בת' ועם טומי ועם ג'ייסון
- 'ג'ייסון סמית -
היינו ארבעה מטפסים צעירים שחיפשו הרפתקה גדולה
.בחלק חדש ויוצא דופן בעולם
.טסנו במסוק לעמק קארה סו
עמק קארה סו - - קירגיסטן
.יפה להפליא
זה הרגיש כמו חלום שהתגשם, לצאת להרפתקה כזו
.עם בחורה שהייתי מאוהב בה לגמרי
,שבוע וחצי אחרי תחילת הטיול שלנו
ארבעתנו ישנו באוהלים ניידים
,בגובה 305 מטר על הקיר
.והתעוררנו לצלילי יריות בקרבתנו
הכדורים פגעו בקיר .ממש בין האוהלים הניידים שלנו
."ישבנו שם וחשבנו, "אלוהים, יורים עלינו
.ואי אפשר לברוח. אי אפשר לעשות שום דבר
.היינו מטרות קלות
.הסתכלנו למטה, וראינו דמויות
.אנשים שנופפו לנו לרדת למטה
.עשינו סנפלינג עד הקרקע
.פגשו אותנו ארבעה אנשים חמושים
.הם לקחו אותנו למחנה הבסיס שלנו
.הם חתכו את כל האוהלים שלנו
.הרבה מהאוכל שלנו פוזר ברחבי האחו
הם הכריחו אותנו להתחיל .להסתיר את המחנה שלנו
.ופתאום, זה הכה בנו, אנחנו בני ערובה עכשיו
- התיעוד הזה של החוטפים האמיתיים -
- צולם כמה שבועות בלבד לפני החטיפה -
- .ונמצא על ידי עיתונאים -
מאוחר יותר, גילינו שהאנשים האלה
,היו חלק מהתנועה האסלאמית של אוזבקיסטן
.מורדים שרצו להפיל את הממשלה
נקלענו לקרב
.בין המורדים האלה לצבא הקירגיזי
לפתע, מסוקים של הצבא הקירגיזי ,התחילו לטוס מעלינו
,חיילים הופיעו על הגבעה
.ופרץ קרב
המורדים התחילו לכוון "!את הרובים שלהם עלינו, וצעקו, "תתחבאו
.אז צללנו לעצים
.המורדים לקחו חייל קירגיזי כבן ערובה
.הם לקחו את השבוי השני
.והם פשוט ירו לו בראש
,אני זוכרת שלא יכולתי להפסיק לרעוד
.וטומי חיבק אותי בחוזקה
?אנחנו הבאים בתור
.ברגע שהחשיך, היריות הפסיקו
.והמורדים התחילו להוליך אותנו בהרים
.ארבעה מורדים, ארבעה מאיתנו
היה קר מאוד. היינו בגובה .של 3350 מטר מעל פני הים
.לא היו לנו בגדים חמים
.לא היה לנו אוכל
.לא היה לנו מושג לאן אנחנו הולכים
,הלכנו כל הלילה
.ואז במהלך היום, הם הסתירו אותנו
.הם הסתירו אותנו במקומות מטורפים
קברו אותנו בבורות באדמה
.כדי שהצבא לא יראה אותנו
.זה נמשך שישה ימים
,ביום השני או השלישי .הרעב ממש התחיל להשפיע עלינו
.התחלנו לנבול
בהתחלה חשבתי שהם לוקחים אותנו חזרה לבסיס שלהם
.או למקום כלשהו, שיש מטרה
בסופו של דבר הבנו .שהם מובילים אותנו במעגל ענק
.היה ברור שאין להם תכנית
.ג'ייסון וג'ון התחילו לתכנן איך נוכל לברוח
.המצב התחיל להיות נואש מאוד
.הם היו מוכנים לקחת יוזמה ולעשות משהו
.בשלב מסוים, שניים מהחוטפים שלנו עזבו
.לא ראינו אותם שוב
.גילינו לאחר מכן שהם נהרגו
,בלילה השישי לשבי שלנו
שני החוטפים הנותרים
החליטו שאחד מהם ילך בכיוון אחד
,וינסה למצוא אוכל
.ואנחנו נלך עם השני
- החוטף האחרון שנותר -
.אז נותרנו לבד עם מורד אחד וטיפסנו על צוק
.אנחנו הרגשנו בנוח עם השטח והוא לא
.אם רצינו לברוח, זו הייתה ההזדמנות
ג'ייסון וג'ון החליטו
שהם ינסו לדחוף את החוטף האחרון שלנו מהצוק
.ולברוח
אני וג'ון ניסינו למצוא נקודה .שממנה נוכל לזרוק אותו
.אבל המשכנו והמשכנו לטפס
.לא הצלחנו לדחוף אותו
,כשהתקרבנו לפסגה
.הבנתי שההזדמנות שלנו עומדת לחלוף
.והחלטתי שאני חייב לעשות את זה
הייתי מוכרח לדחוף את האיש הזה מהצוק
.כדי להציל את חיינו
,טומי ניגש אליי ואמר
"?את חושבת שכדאי לי לעשות את זה"
".חשבתי, "כן, לא, כן, לא
.אז לא אמרתי שום דבר
.הבנתי מזה שהיא תהיה בסדר עם זה
,אז רצתי מאחוריו
שמתי יד אחת על הגב שלו .ותפסתי את רצועת הנשק שלו
,והיד השנייה שלי הלכה לחזה שלו
ונתתי דחיפה
.והוא התעופף מהצוק
,ראינו אותו פוגע בקצה הצוק
מנתר ממנו, ונופל מחוץ לשדה הראייה .אל תוך החשכה
,טומי התפרק לגמרי
.קבר את הראש בידיים, והוא בכה
.לא האמנתי למה שעשיתי
.הרגע הרגתי בן אדם
.כל העולם קרס עליי ברגע אחד
,כולנו ניסינו להרגיע אותו ולהגיד
".אתה לא אדם רע, הרגע הצלת את חיינו"
.הם ממש ניסו לנחם אותי
,אבל הייתה תחושת דחיפות כזו ,שכדאי לנו ללכת
.כי לא ידענו אם החוטף השני יופיע
ידענו מההליכה שעשינו קודם לכן
איפה היה מוצב צבאי .שיכולנו לנסות לברוח אליו
,אז אף על פי שכמעט לא אכלנו כבר שישה ימים .האדרנלין החל להשפיע
.אז רצנו במשך ארבע שעות
.דרך החשכה בעמק הזה
.פגש אותנו גבר שצעק עלינו והחזיק רובה
.הרמנו ידיים והתחלנו לצעוק שאנחנו אמריקאים
.ולמרבה המזל, זה היה הצבא הקירגיזי
.גל הקלה ענק שטף אותנו
.המצב הנורא הזה שהיינו בו נגמר
.נתנו לנו אוכל ומים, מדי צבא
.ואז טסנו משם במסוק
.מאולפננו בניו יורק, ג'יין פולי
פחד - - סיפורם של בני הערובה
ארבעה אמריקאים צעירים ,עומדים בפני בחירה של חיים ומוות
,ושואלים את השאלה האולטימטיבית ?להרוג או להיהרג
.כשהגענו הביתה, היה קרקס תקשורתי מטורף
.הלכתם עם החוטף הזה בצוק תלול מאוד
.ספר לי מה עשית, טומי
.בסוף פשוט דחפנו את האיש הזה
.דחפתם אותו מהצוק .כן-
,מה קרה ברגע הזה שבו הבנת
?"באמת עשיתי את זה. הרגתי בן אדם"
,'חשבתי שאני אדם רע. אמרתי לבת
איך את יכולה לאהוב אותי" "?אחרי שעשיתי משהו כזה
אחרי קירגיסטן, היו שינויים אדירים .באישיות של טומי
.הוא דיבר בכזו רכות
חשבתי לעצמי, מה יש בתוכי ?שאפשר לי לעשות את זה
.אדם שונה לגמרי
- כעבור 15 שנים -
- עמק יוסמיטי, קליפורניה -
יוסמיטי ידוע כמקום העלייה לרגל .של מטפסי הסלעים
.והיהלום שבכתר של המקום הזה הוא אל קפיטן
.זה מונולית אייקוני בגובה 915 מטר
,כשרואים אותו בפעם הראשונה
.זה עוצר נשימה
...החלק התלול, הריק, הנטוש
ג'ון לונג - - אגדת טיפוס
.והמרשים ביותר באל קפ הוא קיר השחר
כמה אנשים טיפסו בטיפוס חופשי על אל קפ
.מצד ימין ומצד שמאל
.אבל איש מעולם לא טיפס על קיר השחר
,רק גודלו העצום של הסלע החלק שיש שם
.זה נראה בלתי אפשרי
,עד שטומי קולדוול הופיע
.אף אחד לא שקל לנסות את זה
אם טומי ושותפו קווין ,באמת יוכלו לעשות את זה
זה יהיה טיפוס הסלעים המתמשך .הקשה ביותר אי פעם
.אף מסלול אפילו לא קרוב לזה
,עשרים ושבעה בדצמבר
.ואנחנו מתכננים לעלות לשבועיים ויותר
.נראה
,המטרה היא לטפס עליו בניסיון אחד
,שזה אומר שנעזוב את הקרקע
,נחיה על הקיר
.ולא נרד עד שנסיים
.אנחנו הולכים על זה
.אני בלחץ
השקענו כל כך הרבה עבודה .כדי להגיע לרגע הזה
קווין ג'ורגסון - - השותף של טומי
אפשר רק לנשום כמה נשימות עמוקות
.ולהתחיל לטפס
.היום הראשון
- היום הראשון על הקיר -
.כן
.יהיה אדיר
.קיר השחר עצמו מתנשא לגובה של 915 מטר
המסלול שנראה שהם מצאו
.מורכב מ-32 מדרונות נפרדים
,כל מדרון הוא אתגר בפני עצמו .כמו שלב במרוץ
.כל מדרון הוא באורך חבל, כ-45 מטר
- מדרון 1 -
וקצות הסלעים הם מקומות מנוחה .טבעיים על הסלע
.כן, אחי. עבודה טובה
...כשמסיימים מדרון, מתעגנים על הקיר
.עשינו אחד, נשארו עוד 30 ומשהו
ואוחזים בחבל או מהדקים אותו... .בזמן שהשותף שלך מטפס
,ברגע ששניכם סיימתם את המדרון בלי ליפול
.אפשר להמשיך למדרון הבא
- מדרון 2 -
,כשמטפסים בטיפוס חופשי
משתמשים בידיים וברגליים כדי לטפס על תכונות הסלע הטבעיות
.בלי להיעזר כלל בחבל
.כל הכבוד .כן, אחי-
- מדרון 3 -
,כל אחד מוביל את המדרון בתורו
ומניח אמצעי הגנה בסדקים .שיתפסו אתכם במקרה של נפילה
.כן, קדימה. אתה מסוגל
- מדרון 3 -
,אם נופלים
,חוזרים לתחילת המדרון
.והשני מנסה
יש להם מספר מדרונות מסוים שהם מנסים לעבור כל יום
.כדי לעמוד בקצב ולסיים את הטיפוס
.המדרונות הראשונים קלים יחסית
...אך ככל שעולים במעלה ההר
- מדרון 7 -
,הקיר נעשה תלול יותר
,החורים נעשים קטנים יותר
.והטיפוס נעשה קשה הרבה יותר
.קשה לתאר את רמת הדיוק הנדרש
מדרון 7 - - קווין
אי אפשר לטעות בכלל במקום האחיזה
.ובמיקום הבהונות
,דוחפים ומושכים חזק ככל האפשר
.תמיד נמצאים על סף נפילה
!לא
.הרגל החליקה
,אנחנו מטפסים כל היום אל תוך הלילה .ומנסים את אותו המדרון עד ששנינו מצליחים
מדרון 7 - - טומי
!קדימה, טומי
!קדימה
.אני מתעייף
.טומי אחוז דיבוק
.קדימה. סיים את זה
.כן, קדימה
.כן, אחי
.ואני רק מנסה לעמוד בקצב
!אתה מסוגל, קווין. קדימה
!קדימה
.כן, זה היה אדיר, אחי
.תודה לאל שלא נפלתי
.יפה, אחי
,כשמנסים לטפס על הר גדול כזה
העבודה לא מסתיימת
.ברגע שהטיפוס מסתיים בסוף היום
,צריך לסחוב מאות קילוגרמים של ציוד
.להקים אוהלים ניידים
.זה נראה לא רע. אפילו די שטוח, הייתי אומר
.ולדחוף קצת אוכל לגרון
.האמת היא שהבאתי שקית כרוב עלים לקיר
.נשים את זה בבוריטו
,זה הדבר הכי קשה שאפשר לעשות לאצבעות
.לטפס על המסלול הזה
.זה פשוט להיאחז בסכינים
.אני חובש פצעים במשחת חיטוי כדי שיחלימו
אז אני מתעורר פעמיים בלילה .ומורח אותה מחדש
.אני מפתח אובססיה לשפתיים שלי
.אז הם צריכים לקוות שהם יצליחו לישון קצת
.מחר יהיה דומה מאוד להיום, אבל קשה יותר
,וזה יימשך יום אחר יום .במשך שבועיים-שלושה. אין לדעת
,אחרי קירגיסטן
.אנחנו מנסים לעכל את מה שקרה
.בת' חוותה טראומה קשה
.התחלתי לסבול מסיוטים ולא יכולתי לישון
.לא רציתי להיפרד מטומי בשלב זה
.אני ובת' בלתי נפרדים. אני הסלע שלה
.אנחנו הולכים לכנסיה מדי פעם
.לא היינו בכנסיה כבר עשר שנים
.אנחנו פשוט מחפשים .שואלים את עצמנו מה המשמעות
.אנחנו הולכים לטיפול
.אף אחד לא יודע איך להתמודד עם המצב הזה
אני חושב שדרך ההתמודדות שלי
.הייתה לחזור על הסוס ולחזור לטפס
,זה תמיד היה המקום הבטוח שלי .הדרך שלי להתמודד עם החיים
.לא ידעתי מה לחשוב על קירגיסטן
.אבל חלק ממני הרגיש מועצם
,חשבתי לעצמי שברגע האמת
יכולתי לעשות מה שצריך .כדי להוציא אותנו משם
,טומי צלל ישירות חזרה לטיפוס .ולאט לאט חזרנו לשגרה
,שנינו מטפסי סלעים מקצועיים
.מטפסים במקומות מגניבים בכל העולם
.הוא התחיל לקבוע מטרות שאפתניות
.ניסיתי לטפס על מסלולים קשים יותר ויותר
.ואז כשנה אחרי קירגיסטן, שיפצנו בקתה קטנה
.וטומי השתמש במסור השולחן הישן של הוריו
,טומי עשה משהו שאסור לעשות
הוא ניסה להעביר חתיכת עץ קטנה
.על מסור השולחן
,אם הלהב נתפסת בעץ
.היד נשאבת ישירות לתוך הלהב
,שמעתי את טומי צורח
".חתכתי את האצבע המזדיינת שלי"
.מיד, הוא חתך את האצבע שלו לגמרי
.היא הייתה בשיחים
.בת' מצאה את האצבע מוטלת בערימת נסורת
.שמנו אותה בקרח, נסענו לבית החולים
,אבא שלי מגיע והוא אומר ."אתה חייב לתקן את האצבע"
.ובמשך שבועיים, הם ניסו לחבר מחדש את האצבע
.שלושה ניתוחים שונים
.אבל התברר שהאצבע לא תשרוד
רופא אחד שהיה מטפס
הגיע ואמר לטומי שהוא יצטרך
.למצוא קריירה חדשה
.לא היה סיכוי שהוא יצליח כמטפס
בין אם זה היה הדבר הנכון להגיד ,ובין אם לאו
.זה שלהב אותו בהחלט
!אמרתי, "שיזדיין ."הוא לא יודע למה אני מסוגל
.אני זוכרת את ניסיון הטיפוס הראשון שלו
.יופי, טומי
...הוא היה
.זה יהיה קשה
.כל הכבוד, מותק
,כששמעתי שהוא חתך לעצמו את האצבע ."חשבתי, "טוב, הלך על טומי קולדוול
באחיזה בטיפוס
,מלפפים את האגודל סביב האצבע בצורה כזו
,ומושכים בקצוות
.ואם אין שם אצבע, הפיזיקה לא מתאימה
.אני לא בטוח לגבי זה
,כולם מסביבי, חוץ מבת' ומהוריי
,הסתכלו עליי ואמרו ."הוא גמור. זה כל כך עצוב"
.ידעתי שזה לא יהיה קל
,אבל מאז קירגיסטן
יש בי מעין אש
.שהיא שונה מכל מה שהיה לי בעבר
.היו לו צנצנות אורז ושעועית וחצץ
.הוא אמור לתקוע את גדם האצבע שלו בפנים
השתמשתי בזה המון כדי לאמן מחדש .את העצבים, כדי להקשיח אותם
ששת ימי השבי בקירגיסטן
.היו כואבים בצורה כל כך עמוקה
בהתחלה, הרגשתי מוצף
.בפחד ובעייפות וברעב
,אבל בשלב מסוים, משהו השתלט עליי
,מאגר חבוי של אנרגיה
.ביטחון
,ידעתי שקר לי, ידעתי שאני רעב .אבל הדברים האלה כבר לא היו חשובים
אני חושב שכולנו חושבים .שאנחנו יודעים מה הגבולות שלנו
,אם סובלים מכאב קשה מאוד
,מגיעים לשלב שבו אומרים ."אני לא יכול לסבול את זה יותר"
.ומשהו צריך להכריח אותך לעבור את זה
בקירגיסטן, הבנתי שהגבולות שהצבתי לעצמי
,היו מוטעים לגמרי
.שאנחנו מסוגלים להרבה יותר ממה שנדמה לנו
היה טיפוס קשה מאוד שאף אחד לא הצליח לעשות
,שהוא ניסה בשנה לפני שהוא חתך את האצבע
.והוא לא הצליח !קדימה, טומי-
,שנה לאחר מכן .הוא חזר בלי האצבע, והוא הצליח
.הוא חותך לעצמו את האצבע
".זה לא רציני. אני פשוט אהיה טוב יותר"
.אין לי מושג איך זה אפשרי
אז טומי הגיע
.לבמה הגדולה ביותר בעולם, שהיא אל קפ
בתקופה ההיא, היו רק כמה .טיפוסים חופשיים במעלה אל קפ
- קיר סלת'ה - אל קורזון -
.מהטיפוסים הקשים ביותר אי פעם
רק טיפוס על אחד מהמסלולים האלה נחשב להישג ענק
.בקרב המטפסים הטובים ביותר בעולם
,ואז טומי נכנס לעמק, כשחסרה לו אצבע
.ופשוט התחיל לכבוש אותם, זה אחרי זה
.בחמש השנים הבאות, הוא השתולל
בעקרון עשיתי את כל המסלולים .הקיימים באל קפ
.קיר סלת'ה .הזודיאק-
.אל קורזון
.שער הזהב .האף-
אז הוא התחיל לטפס במהירות ,על המסלולים האלה
.קישר ביניהם
.שני מסלולי אל קפ ביום
.טיפוס בגובה 1830 מטר
.זה היה חסר תקדים
!הצלחת .אלוהים אדירים-
.ואז התחלתי לחפש מסלולים חדשים
טומי התחיל לחפש .טיפוסים ראשונים משלו בין המסלולים
,זה הוסיף אלמנט של הלא נודע
.של מה אם, אולי אפשר לטפס על זה
,לדעתי טומי היה מהופנט
"?וניסה להבין, "איפה הגבול האולטימטיבי
.חרא
.טיפסתי לראשונה על קיר המיור
.על התמך המערבי .על הקיר הדו-מישורי-
.על פטריית הקסם
כל מי שמטפס לראשונה על קטע טיפוס באל קפיטן
.מקבל מקום בהיסטוריה לנצח
.טומי עשה זאת חמש פעמים
- הפחד האורב - התמך המערבי - - הקיר הדו-מישורי - פטריית הקסם
.כל מה שעלה בראשו, הוא עשה
- קיר מיור -
"?וכולם בעולם הטיפוס אומרים, "מה לעזאזל
- בלתי ניתן לעצירה -
בלעדי - - קולדוול ורודן
.הוא מר אל קפ
.מטפס הקירות הגדולים הטוב ביותר
- הטיפוס האחרון של קולדוול -
- הטיפוס החופשי הקשה ביותר באמריקה -
,ובת' הייתה איתו כל הזמן .והם טיפסו על כל המסלולים יחד
השקענו את כל כולנו בטיפוס .ותמכנו זה בזה לקראת היעדים
.זה היה צוות מרשים מאוד
.הם היו ידועים כזוג הראשון של הטיפוס
."זה נאמר במילה אחת, "בת'-וטומי
.התחתנו
בסופו של דבר קנינו שטח במרחק של 20 דקות מאל קפיטן
.ובנינו שם בית
התכוונו לגור ביוסמיטי
.ולגדל שם את ילדינו ולהמשיך לטפס
,הייתי חבר טוב של שניהם .וגרנו בשכנות זה לזה
.נראה שהם היו כל כך מאושרים
חשבתי לעצמי, "החיים האלה שמעולם לא ציפיתי להם מלכתחילה
".מתחילים להופיע באורח קסם
.נראה שהכול הלך טוב, לפחות מבחינתי
,אך שמתי לב, עם הזמן .להתהוות של סדקים קטנים
.רמזים ראשונים של כמעט עוינות כלפיי
.היה מתח מוזר
,וחשבתי לעצמי
.אנחנו ביחד כבר שמונה שנים"
.יש תקופות קשות בנישואים
".אנחנו נעבור את זה ופשוט נמשיך לטפס
,אני חושבת שהייתה התרחקות טבעית .רצונות שהיו לנו מחוץ לטיפוס
...אני חושבת שהחוויה הקשה שעברנו בקירגיסטן
.היינו כל כך צעירים
,כנראה, שנים לאחר מכן, הרבה מזה התחיל לצאת
.הריפוי שלא עשיתי
ובשלב מסוים, הטיפוס שהיה לנו
.לא הצליח לחבר בינינו יותר
,בקירגיסטן
,בת' עברה טראומה קשה בגלל ששת הימים האלה
.וטומי היה זה שהציל אותם
אז אני חושב שמעין תלות התפתחה כתוצאה מכך
.שהיא לא בהכרח זהה לאהבת אמת
.בסופו של דבר, היו לה רגשות למישהו אחר
.ואני לא יודע איך לתמצת את זה
,זה דבר קשה לדבר עליו
אבל הקשר בינה לגבר הזה התגבש
.והיא כבר לא יכלה לעזוב אותו
.והיא רצתה אותו יותר משהיא רצתה אותי
...ברגע שהגירושים התממשו, אני
.כן, הייתי מרוסק
נסעתי לקצה של עמק יוסמיטי .והשקפתי על אל קפיטן
.הרגשתי כאילו יש לי רק את אל קפ
,מוקדם בבוקר
.יש אזור אחד בקיר שמואר לפני כל השאר
.לכן הוא נקרא קיר השחר
.חלקת הסלע האחרונה שאיש לא טיפס עליה
קצת הסתכלתי עליה בעבר
.וידעתי שזה קשה מדי, שאני לעולם לא אצליח
אבל כל כך סבלתי
.שנאלצתי למצוא הסחת דעת בחיים
.לא יכולתי פשוט לשבת ולהרגיש את הכאב
החלטתי לעלות לשם לבד
.ולהתיש את עצמי על הקיר כדרך התמודדות
.הלכתי מאחורי אל קפ והגעתי לפסגה
.התחלתי לרדת בסנפלינג
.והקמתי מחנה כדי שאוכל להישאר שם
והתחלתי לעבור תהליך
.שבו חיפשתי דרך לטפס על האזור הזה בקיר
.המסלול הספציפי הזה לא היה ידוע בכלל
.מחפשים חולשות בסלע
.פינות שאפשר להידחק לתוכן
.סדקים לידיים ולרגליים
.פינות קטנות לקצות האצבעות
כל דבר שאפשר להיאחז בו .שיהפוך את הקיר לבר טיפוס
,בהתחלה, רק נתליתי מהחבל
וניתחתי את פני השטח של הסלע .כדי לראות אם יש מקומות אחיזה
מצאתי משהו להתעסק בו בכפייתיות .כדי לא להתעסק בכפייתיות בגירושים שלי
זה כנראה חשוב
.שזו הייתה רמה בלתי אפשרית בטיפוס סלעים
,כששוקעים באתגר עצום כלשהו
.אין מקום לחשוב על משהו אחר
,אם נשבר לך הלב
.פשוט זרוק את עצמך על קיר בלתי אפשרי
.אז ישבתי שם תוך כדי סופה
.אשתי עזבה אותי
היא הייתה האדם היחיד .שטיפסתי איתו כבר עשר שנים
,באוהל הנייד שלי בלילה
,בכיתי וריחמתי על עצמי
ניסיתי למצוא דבר חמקמק .שכנראה לא קיים בכלל
.דאגתי לו
.נראה שהוא פשוט סבל בשלב זה
,ורציתי לראות מה העניין
.אז בשלב מוקדם עליתי לשם איתו
,שכנעתי את אבא שלי לעלות ולעגן אותי
כדי שאוכל באמת להתחיל לנסות .לטפס על אזורים במסלול
?מה לעזאזל
באמת היו לי ספקות אם זה באמת יהיה
.טיפוס אפשרי
.תיזהר .אני אזהר-
.תהיה חזק .כן-
,אבל בתקופה הזו
.הוא השתכנע שזה אפשרי איכשהו
טומי בילה שנה שלמה
בהתדלדלות מהחבל ,ובחיפוש אחר מסלול במעלה קיר השחר
,בניסיון לחבר בין הנקודות מהתחתית עד הפסגה
כך שיהיה אפשר לקוות יום אחד .לטפס בטיפוס חופשי על כל הקיר
בסופו של דבר, מצאתי מסלול
,שנראה אפשרי מבחינה תאורטית
.אולי מצאתי את המסלול במבוך
אבל הבנתי
.שאין סיכוי שאוכל לעשות זאת לבד
.זה פשוט פרויקט עצום
,בלי בת', הייתי צריך למצוא שותף
מישהו שאוכל לסמוך עליו .שיעזור לי לפתור את החידה
- היום השלישי על הקיר -
.אני רוצה להעיר את קווין עם קפה
.רק מתמתח
.זה רעיון טוב
.הרגשתי קצת נוקשה כשרק התעוררתי
?אבל איך אתה מרגיש
.עדיין כואב לי הגרון. קצת כואב לי
.כן. נראה לי ששנינו חלינו
,אחרי כמה ימים על הקיר
הייתה התקהלות קטנה של אנשים שעמדו באחו
.ועקבו אחרי ההתקדמות שלהם
אפשר להרכיב טלסקופ על משקפת
.ולצפות במחזה שמתרחש
.אלוהים אדירים
?הוא עירום
.שמי טום אוונס
.אני מצלם כבר שנים רבות מטפסים על אל קפ
טום אוונס - - צלם ביוסמיטי
,בדרך כלל אני לא בא בחורף .אך אלה חדשות גדולות בעולם הטיפוס
.וכולנו מעודדים אותו כבר הרבה שנים
,לקחתי חופשה קצרה מהעבודה
והחלטתי לבוא מסקרמנטו .ולצפות בטיפוס שלהם על קיר השחר
.זה בהחלט רגע היסטורי
.די מדהים להיות חלק מזה ולהיות עד לזה
מאט ג'ונס - - מעריץ
.דוחפים קדימה
.מכאן והלאה, כל מדרון הוא די רציני
.צריך לעלות בקצב אטי
- מדרון 10 -
.אולי מדרון או שניים ביום
.קדימה, טומי
.יופי
.יופי, טומי. קדימה
.יפה
.כן
.קדימה
.אתה מסוגל
.יופי. כן, קווין
.יפה, אחי
.מגניב .יפה, אחי, זה היה אדיר-
,היום השלישי על הקיר .וסיימנו לטפס על מדרון 10
!כן
.כן
.הכול הולך טוב .הכול הולך טוב-
,ולפי התחזית יהיה קר מאוד עם הרבה רוח מחר
.אז אנחנו ננוח
.התרעת מזג אוויר דחופה
- היום הרביעי על הקיר -
רוחות במהירות 80 קמ"ש .עם פרצים במהירות 120 קמ"ש לפחות
,נזק... נפילות עצים, נפילות חוטי חשמל
.אוהלים ניידים מתעופפים
,הם נמצאים שם באמצע החורף
.שזה כמעט חסר תקדים
אבל הם צריכים שיהיה קר ככל האפשר .כדי להיאחז במקומות האחיזה הקטנים
.אין עוד אנשים על הקיר
.אמש, הטמפרטורה צנחה ב-30 מעלות
,להיות שם בתנאים האלה
.זה נורא. אני לא יודע איך הם מסוגלים
.הקרבינות נעולות
.הרוח בטמפרטורת מינוס 20 או משהו
?איך אתה מרגיש, קיי ג'יי
.מתחיל להיות קצת פרוע
.באל קפ, הרוח נושבת ישירות במעלה הקיר
.האוהל היה מרחף למעלה ונדפק חזרה בקיר
.אוי ואבוי
.טומי מרגיש בבית .נכון-
,אני לא יודע מה הבעיה שלי .אבל אני מת על החרא הזה
- היום החמישי על הקיר -
.אולי יהיה חכם להישאר באוהלים היום
,בגלל סופת הרוח ביום שלפני כן
,קפאה המון לחות
.כמו מלח על כוס מרגריטה בפסגת אל קפ
,וברגע שהשמש זרחה על הפסגה
הקרח התחיל ליפול במטר
.עלינו
.כמו טילים שטסו ליד המחנה שלנו
.שומעים את זה לפני שרואים את זה
.זה נראה לי כמו מצב קטלני
.זה היה דפוק ?פגעו בך גושי קרח גדולים-
.לא, אבל היה לי מזל
.זה היה מפחיד
.אני שונא את החרא הזה
.הנה, מגיעות עוד כמה חתיכות גדולות .טומי שכח את הקסדה שלו
.זהירות, טומי
?טומי לא נראה מודאג במיוחד. מה לעזאזל
?מה חדש
.טומי נועד למשהו כזה
.אבל לי לקח הרבה זמן להרגיש בנוח על הקיר
.אפשר להבין, טומי גדל בהרים
הוא בילה את רוב חייו הבוגרים
.על אל קפיטן וניסה לעשות טיפוס חופשי
,אבל הבחור הזה, קווין .גדל בסנטה רוזה, לדעתי
.באזור של כרמים
אין הרבה טיפוס על סלעים .בסנטה רוזה, קליפורניה
.טיפוס ראשון !כן-
.אל תיפול על הקמארו
.גיליתי את הטיפוס במכון הכושר המקומי
.ביי, מותק. תיהנה .ביי, אימא-
.סע בזהירות
התעסקתי ברצינות בסוג טיפוס מסוים .שנקרא בולדרינג
בדרך כלל הוא מגיע לגובה מקסימלי .של תשעה מטרים
.אין צורך בציוד
בולדרינג עוסק רק באתלטיות
.ובקושי בצורתם הטהורה ביותר
בבולדרינג מנסים את כל המהלכים .הפרטניים הקשים ביותר
.ובמהרה קווין פיתח כישרון גדול מאוד
מטפס אורבני - - קווין ג'ורגסון
.הוא נמנה בין הטובים בעולם
- בישופ בולדרינג -
.אבל רק בגובה של תשעה מטרים בערך
בשנת 2009 הגעתי לשיא שלי בבולדרינג
.וחיפשתי משהו חדש
- קיר השחר העתידני של קולדוול -
שמעתי בכל מקום על משהו עתידני .שטומי עובד עליו
לא היה לי ניסיון בכלל .בטיפוס על קירות גדולים
.אני וטומי לא הכרנו בכלל
.אבל שלחתי לו הודעה משום מקום
"?היי, אתה צריך שותף"
ונדהמתי לגמרי כשהוא אמר לי .לפגוש אותו ביוסמיטי באוקטובר
.הכרתי את המוניטין של קווין
.הוא היה חזק מאוד בבולדרינג
,וחשבתי לעצמי ."למה לא? אולי הוא יוכל להוות נכס"
.בנוסף, רק הוא היה מעוניין
.כל השאר חשבו שאני משוגע
.הגעתי
,אני זוכר שעמדתי שם עם טומי .שהוא דמות אגדית בחיי
.אני מרגיש כמו כזה חנון מזדיין
.מי אני? מעולם לא טיפסתי על אל קפ
.איזה טירון
,הוא עשה שטויות על גושי סלע .זה רחוק מאוד מטיפוס על אל קפיטן
.קודם כול הייתי צריך לבחון אותו
.נתתי לו שק ציוד במשקל 36 ק"ג
.מעמסה מטורפת
.עלינו ברגל לפסגה של אל קפ
.היינו על הפסגה כל הלילה
...התעוררנו מוקדם ביום למחרת
.שלוש ורבע לפנות בוקר
.מבשלים ארוחת בוקר קטנה
לא קמים בשלוש לפנות בוקר .כדי לעשות בולדרינג
.ומתחילים לעשות סנפלינג במורד הקיר
.מתחילים ללכת לאחור
.זה כמו לקפוץ מקצה העולם
.מיד יש 915 מטר של חשיפה מתחת לישבן
!אלוהים אדירים
?איך הולך, קוו
.טוב, השק אצלי ?והנעליים שלי-
.והנעליים שלך .מגניב, תודה-
.מפחיד להיות שוב מתחיל מוחלט
.אני לא יודע שום דבר מהדברים האלה
ניסיתי להבין איך לחבר מכשיר טיפוס .על חבל לחוט מקובע
.איך להקים אוהל נייד
.סליחה, קווין
.אני פשוט אחזיק את הרבע הזה. זה בסדר
.איך לחרבן מקצה ההר
.הם תופסים כל רגע .מקרוב-
,בשלב זה, לא היה לי מושג למה אני נכנס
.שזה עומד להשתלט על שש שנים בחיי
,כשקווין הצטרף לטומי
זו הייתה הפעם הראשונה מאז הגירושים
.שהיה לטומי שותף
.יש שני ברגים ואז בורג ישן
,לא ידעתי עם מה אנחנו נתמודד
.אבל האמנתי שזה העולם של טומי
.יש לו חזון ברור למה שזה יכול להיות
.ואני אתן בזה אמון
האסטרטגיה הבסיסית בשלבים המוקדמים
.הייתה לא לטפס על המסלול מהתחתית
היא הייתה לזהות את האזורים הקשים ביותר .ולהתרכז קודם כול בהם
.היו המון סימני שאלה
מדרון 7 - מדרון 8 - -מדרון 9 - מדרון 10
.קדימה, טומי
.בסדר, קח את זה לשם
.אני צריך לצבוט עם יד ימין ולא עם יד שמאל
.עובדים על זה
.עובדים על זה כל הזמן
מדרון 10 - - קטע רטוב
.בהתחלה, בעיקר הבנו מה לא עובד
,ממש במרכז הקיר
.היינו צריכים לטפס הצידה
מדרון 15 - - הקטע הרוחבי
.קדימה
,אני לא רואה מקומות אחיזה
.אבל אני מנסה להיעזר באופטימיות של טומי
,אחרי הקטע הרוחבי
.יש אזור ריק באורך שני מטר וחצי
.חלק לגמרי
.אין אפילו משהו להיאחז בו בציפורניים
.הדרך היחידה היא רק לזנק
.מהלך דינמי מטורף
- הדינו -
לא האמנתי שזה יהיה אפשרי
.עד שראיתי את קווין מנסה את זה
.כן, אחי. זה היה קרוב
.הוא הראה לי שזה אפשרי
.קדימה. תן לזה הכול
מעל לדינו, יש מספר מדרונות ,עם גרניט חלק מאוד
.מצוחצח ביותר
,מכיוון שלטומי חסרה האצבע המורה .הוא משתמש באגודלים בדרכים מטורפות
.חרא
.אלוהים אדירים, זה קשה
.'שלוש עשרה ב'. שלוש עשרה ד
.'שלוש עשרה ג'. ארבע עשרה א
,כדי להבין את רמת הקושי של המסלול הזה
.צריך להבין בדרגות טיפוס
- מתחילים -
מטפסים משתמשים בשיטה מספרית
רמת ביניים - - מתקדמים
.לדירוג רמת הקושי בכל מדרון
...ככל שהמספר גבוה יותר
מומחה - - אליטה
.המדרון קשה יותר
...ברגע שמגיעים לרמות 5.13 ו-5.14
- ברמה עולמית -
.מגיעים לשטח של המאסטרים
בקיר השחר יש יותר מדרונות קשים .מכל שאר המסלולים באל קפ גם יחד
.תמיד חשבתי שאין טעם לטפס על כל המסלול
.זאת פנטזיה, בן אדם. נו, באמת
.השנים הבאות היו שוחקות
חזרנו בכל אביב ובכל סתיו .ובילינו שם חודשים
.קדימה
.יש מחיר כבד לחיים על הקיר
.זה מה שאל קפ עושה לרגליים
...היינו נשארים שם כמה ימים
.אלוהים אדירים. זה הרבה זמן אוויר
,יורדים, נחים...
.מנסים שוב
.תמיד צצו בעיות חדשות
!עוף מפה
.קדימה, קווין. תעשה את זה, אחי
.ממש קרוב .נקעתי את הקרסול-
?אתה בסדר, אחי .חרא-
.כל כך הרבה סיבות לוותר
.חרא
אחי, נראה לי ששברתי את הצלעות .או שפרקתי אותן
- כניסת מטופלים -
.אנחנו הולכים למרפאה .אולי הם יחזירו אותה למקום
,הם פשוט יחזירו אותה למקום .ונחזור בהמשך הערב
.אבל טומי היה מחויב
!קדימה, קווין! קדימה
.היו רגעים שבהם חשבתי שהוא משוגע לגמרי
!קדימה
,כשלא היינו יחד על הקיר
,חזרנו לעולמות שלנו
.ביקרנו את הקרובים שלנו
.זה דוחה. אני רואה את השמן על השיער שלך
גייל ג'ורגסון - - אמו של קווין
.בסדר, אני פשוט אימא
היינו מנסים לנוח כראוי
.ולמצוא מוטיבציה לסדרת הניסיונות הבאה
- אסטס פארק, קולורדו -
,כשלא הייתי על קיר השחר, גרתי לבד בקולורדו
.התאמנתי והתעסקתי בטיפוס בכפייתיות
.למען האמת, הייתי ממש בודד
.פגשתי בחורה בשם בקה
.התחלנו לצאת
,הוא היה מתחשב
אבל מההתחלה, היה ברור למדי
.שהוא היה שקוע לגמרי בקיר השחר
- 'בקה פיץ -
.זה לא היה סתם טיפוס
.זה כילה אותו לגמרי
.ניסינו לבנות מערכת יחסים
,אבל הוא נסע ליוסמיטי לתקופות של חודשים
.ונתן הכול לקיר השחר
במשך שנים, טומי עצר את כל החיים שלו
כדי לתת את כל גופו ואת כל נשמתו
.למשימה הבלתי האפשרית הזו
אף פעם לא ידעתי אם אנחנו מבזבזים זמן
.או רודפים אחרי משהו גדול
!קדימה
.הייתי נוסעת ליוסמיטי וצופה בו מהאחו
.זה נראה מגוחך לגמרי
.אוף
.כולנו מעריצים אנשים מסורים
,אבל בשלב מסוים מתחילים לתהות
?איפה עובר הגבול בין מסירות לבין כפייתיות
.הוא עבר ייסורים רגשיים
.הטיפוס הזה קורע לב
.אני כל כך רוצה שהוא יצליח
.הוא נפל
.לא יאמן. נכשלת בדבר הזה כבר 800 פעמים
?איך אפשר להמשיך לדפוק את הראש בקיר
,אחרי שנים של מאמץ
.לא הרגשנו שהתקרבנו בכלל לחלום שלנו
.הוא עבד כל כך קשה
?למה אני בוכה עכשיו
!הפרויקט הזה
זה גורם לי לתהות אם הוא לקח על עצמו .משימה גדולה מדי
.אני כל כך שמח שירדת
אחרי כל הכישלון הזה, התחלתי לתהות
.אם הטיפוס הזה באמת בלתי אפשרי
.אולי לא הייתי מספיק טוב
- היום השמיני על הקיר -
.בוקר טוב .בוקר טוב-
.זה היום השמיני של טום וקווין על הקיר
.הם טיפסו במעלה חצי מהקיר
,הם עברו רוחות במהירות 112 קמ"ש .מפולות קרח
.הם טיפסו על הרבה משטחים סלעיים קשים
.יש להם אזור קשה מאוד לטפס עליו היום
.הם כאן. הם צריכים לחצות את האזור הזה
.'לדעתי זה 14 ד
.אם הם יצליחו, יש להם סיכוי טוב
החלק הקשה ביותר בחידה הזו שגובהה 915 מטר
.הוא הקטע הרוחבי
החלק התחתון של המסלול
עוקב אחר סדרה מעורפלת .של סדקים ופינות בסלע
,אך אחרי 300 מטרים .הסדקים והפינות מגיעים למבוי סתום
,שלוש מאות מטרים משמאל לשם יש עוד סדרת תכונות
.בזווית כלפי מעלה
,הבעיה היא
איך חוצים את האזור הריק הזה באורך 90 מטר
?ממש במרכז הקיר
יש פס סלעי
.שהוא בצבע ובמרקם מעט שונה
בלתי אפשרי לטפס בטיפוס חופשי .על כל מה שמעליו ומתחתיו
אך ההרכב של הפס הזה .מאפשר כמה מקומות אחיזה
בשש השנים האחרונות, השקענו יותר מ-100 ימים
.בניסיונות לחצות את האזור הזה
.אלפי ניסיונות על המדרון הזה
.מעולם לא הצלחתי
...עכשיו צריך לעשות זאת בפעם הראשונה
.נראה שטומי מתכונן
.באותו רגע, תוך כדי המאמץ...
מדרון 15 - - הקטע הרוחבי
.לך על זה
.זה ממש מלחיץ
.מחכים להחליק למטה בכל רגע
.זה די מצחיק
,הקיר הזה בגובה 915 מטר ומה שקובע הוא כמה מילימטרים
.של מגע עם העור בקצות האצבעות
.זה הופך לעולם מצומצם מאוד
,יש דרך אחת לעבור
והיא מורכבת מרצפים קטנים
.שצריך לבצע באופן מושלם
.אם מפספסים נקודת אחיזה, זה בלתי אפשרי
.כן, אחי
.אם תופסים את זה לא נכון, זה בלתי אפשרי
.יפה
.אנחנו מתחלפים בניסיונות
.טומי נקשר ונכנס לפעולה
.קדימה. לך על זה, טומי
.נאחזים במקומות אחיזה חדים כמו סכינים
!קדימה
.נמתחים ככל האפשר
!קדימה
.כל כך מתוח
.פתאום הרגשתי ביטחון
ידעתי בדיוק איך כל אצבע ,תיכנס לכל נקודת אחיזה
איפה הגלים הקטנים בסלע .חפרו לתוך הנעליים שלי
,אחרי שנים של עבודה על המדרון הזה
.הכול התחבר באורח קסם
!כן, קדימה
!קדימה
,כששמעתי שטומי סיים את מדרון 15
"!אמרתי, "אתם צוחקים עליי
,בפעם הראשונה
.לחבר'ה האלה היה סיכוי לעשות את זה
.כשטומי עבר, זה היה רגע גדול
.הכול התגלגל, ועכשיו הגיע תורי
- מדרון 15 -
עם השנים, הבנו
שלפעמים התנאים הטובים ביותר .מתאפשרים בלילה
.קר יותר. יבש יותר
.אז יש חיכוך טוב יותר עם הסלע
.בהתחלה, זה מפחיד
,אבל אחרי זמן מה, שוכחים באיזה גובה נמצאים
.ואפשר להתרכז רק בטיפוס
.ניסיתי את זה כמה פעמים
.לא הייתי כל כך קרוב
.עשינו סנפלינג חזרה למחנה מתחת לקטע הרוחבי
.התלהבתי בשביל טומי, קצת נלחצתי בשבילי
.אז טומי הצליח לעבור את הקטע הרוחבי
- השיא של טומי - השיא של קווין -
הוא עדיין צריך לעבור את הדינו .ואת הדרך הארוכה למגדל השיכורים
אבל קודם כול, הוא צריך לחכות לקווין .שידביק את הפער
- היום התשיעי על הקיר -
?הלו
'היי, חבר'ה, כאן ג'ון ברנץ ."מה"ניו יורק טיימס
?איך הולך .הולך טוב, ג'ון-
.טומי, אני יודע שהגעת למדרון 15 אתמול
,זה מרגש מאוד
אז אני מעריך את זה שאתם .נותנים לי כמה דקות שיחה
אנחנו תמיד מחפשים סיפורים שהם קצת
.מחוץ לזרם המרכזי
'ג'ון ברנץ - - "ה"ניו יורק טיימס
...כל פעם שמתחילים מדרון קשה
ידעתי על קיר השחר .ועל המשימה של טומי קולדוול
,וכששמעתי שטומי סיים את מדרון 15, חשבתי
.אם זה יקרה, אולי זה יקרה הפעם
הכרנו בכך שזה לא רק סיפור הטיפוס ,הכי טוב של השנה
.אלא אולי גם של הדור שלנו
.דיברנו על כתבות המשך
.הקלדתי במהירות את הכתבה
.ביום למחרת, היא פורסמה בעיתון
נלחמים בקיר טיפוס - - ונאחזים בחלום ולא בחבל
,"זה היה בעמוד השער של ה"ניו יורק טיימס
.וזה פשוט התפוצץ
זה היה הסיפור הנצפה והנשלח ביותר בדוא"ל ."באתר של ה"ניו יורק טיימס
.המון תגובות. המון שאלות
.לאנשים אכפת מזה
,'כשג'ון ברנץ
,העיתונאי זוכה פרס הפוליצר, פרסם את זה
.זה צבר תאוצה משלו
.וזה הלך וגדל משם
היו כתבות המשך
ומבול של בקשות מהתקשורת .בכל רשת חדשות בולטת בעולם
תארו לעצמכם. האורחים הבאים שלנו .מדברים איתנו בעוד הם תלויים באוויר
אנחנו יושבים באוהל נייד, שזה בעקרון
.ערסל תלוי עם מסגרת אלומיניום
,זה המטפס המקצועי טומי קולדוול אחרי עשרה ימים במה שנחשב
.לאחד מאתגרי הטיפוס המאיימים ביותר בעולם
.זה מטורף
.בהצלחה רבה
.נהדר. תודה רבה
.אני מניח שננתק. אני לא יודע
.לא אומרים לנו מה לעשות כשזה נגמר
!אלוהים
.הם יטפסו עד פסגת ההר הזה
?כמה ימים זה לוקח
.לפתע, היו אנשים שהתקהלו בעמק
נעבור להישג היסטורי ויוצא מן הכלל .של שני מטפסים אמריקאים
.ממקום מושבם על צוק מעל ליוסמיטי
.צדו התלול של אל קפיטן
.כל עניין התקשורת הזה היה מוזר מאוד עבורי
.טיפוס המאה
.זה יוצא מן הכלל
?סוף הסיפור תלוי באוויר. אמרתי את זה הרגע
.הם אמרו דברים מגוחכים
...מטיילים אמריקאים .נועזים-
- מה הטרנד היום -
.הרפתקנים .מכורים לאדרנלין-
.מטפסים על הצוק הידוע בשם אל קפיטן
- כובשים את אל קפיטן -
.זה אפילו לא אל קפ
.מטפסים לאט ללא כלי טיפוס
- מטפסים על אל קפיטן -
.זה הציוד שהחבר'ה ביוסמיטי משתמשים בו
ריאן הארר - - קוסה, דנבר
.התמונה השנייה יפה בעיניי, אז נתעכב עליה
.קיר השחר תמיד היה מסע אישי
.זה רעיון רע
.בוודאי, זה הפך למשהו שונה מאוד מזה
.אני לא מבינה איך הם מסוגלים
.שיצליחו, אבל אני לא מבינה
טירוף מוחלט - - טיפוס מסוכן
.זה האתגר .כן, האתגר הגלום בזה. לא תודה-
.פתאום, כל העולם צפה בטיפוס הזה
,וזה לא היה בתזמון נהדר עבורי, באופן אישי
.כי עדיין הייתי צריך לסיים את מדרון 15
בשלב זה, הם הקימו מחנה בסיס
.כמה מאות מטרים מתחת לקטע הרוחבי
,אז כשקווין מוכן לטפס
.הם עולים בחבלים המקובעים לתחילת מדרון 15
,טומי מהדק את החבל שלו
.וקווין מנסה לעבור את הדבר הזה
.זה רגע גדול בטיפוס
.נסענו כל הדרך לכאן כדי לראות את זה
היה חשוב לעבור את מדרון 15
ולהדביק את הפער עם השיא של טומי .בהקדם האפשרי
.קדימה, קוו. אתה מסוגל
,בכל נפילה, חוזרים לתחילת המדרון
,נחים לפחות שעה
.מנסים שוב
.בכל ניסיון, עוד קצת עור מתקלף
.עוד קצת אנרגיה אוזלת
הכול הלך חלק עד שג'ורגסון .לא צלח את מדרון 15
.נעצר על ידי הקושי המטורף שבטיפוס
בעוד נקודות האחיזה החדות כתער .קרעו את עורו מאצבעותיו
אז כולם באים לצפות
...בעוד שני אנשים חיים על צדו של הקיר
.ממתינים להיסטוריה בפארק הלאומי יוסמיטי
.ואחד מהם תקוע
.קווין ג'ורגסון תקוע
.זה היה קרוב, אחי .אני יודע-
.קצת התחלת להתפרק שם
זו דרמה מרתקת למדי
.שמתרחשת בזמן אמת, תרתי משמע לנגד עינינו
אנשים שאני בטוח שלא היה להם מושג מה זה מדרון
!ישבו שם וצעקו, "מדרון 15 "!קדימה, קווין! אתה מסוגל
.אתה תצליח, אחי. זה היה ממש קרוב
,לא טיפסתי כמה ימים
.רק עיגנתי את קווין שוב ושוב במדרון 15
זה היה קשה יותר מכל מדרון טיפוס .שאי פעם טיפסתי עליו
!מזדיין
.הוא נפל שוב ושוב
.האמת היא שהתחלתי לאבד תקווה שהוא יצליח
.אתמול היה יום הלחימה השלישי שלי במדרון 15
.עדיין לא הצלחתי
,אחרי כל כך הרבה ניסיונות .השמדתי את האצבעות שלי
אז החלטתי לקחת יום מנוחה .ולתת לאצבעות שלי להחלים
- היום ה-11 על הקיר -
.בינתיים, טומי לא טיפס כבר ימים
,והוא בטח חושב
אני לא יכול להישאר כאן" ".ולחכות לקווין לנצח
יש מעט מאוד אנשים בעולם
.שאי פעם בילו כל כך הרבה זמן על קיר
.שוחק לחיות על הקיר
.המצב קשוח שם
.אי אפשר אפילו ללכת
.לא ישנים טוב בלילה
.לא אוכלים אוכל רגיל, לא שותים מספיק מים
.קשה לטפס כמיטבך בתנאים האלה
.עם כל יום שעובר, אולי טומי יחלה פתאום
.אולי מזג האוויר ישתנה
.הרגשתי שאני מוכרח להמשיך
.אז הם חשבו על תכנית
,טומי ימשיך וינסה את מדרון הדינו
בתקווה שקווין יעבור בסופו של דבר את 15
.ויוכל להדביק את הפער
,באותו לילה, עלינו בחבלים המקובעים שלנו
.ועיגנתי את טומי על מדרון 16, מדרון הדינו
.ניסיתי את מהלך הדינו מאות פעמים
,מעולם לא הצלחתי. שחזרתי אותו במחסן בבית
.רק כדי שאוכל להתאמן על המהלך המטופש הזה
,ממש לפני שיצאנו למאמץ האחרון שלנו
.הייתי מתוסכל לגמרי, בהיתי בתמונות של הקיר
התחלתי להבחין בסדקים .ובפינות שיורדים למטה ומסביב
אז חשבתי על רעיון
.לטפס על המדרון בצורה הכי מגוחכת שאפשר
הרעיון שלו היה לטפס במעגל ענק
"?מסביב לדינו. חשבתי, "ברצינות
...אז כדי לעקוף שני מטר וחצי
.כן, מטפסים 60 מטר
כרגע טומי עובד על הטיפוס .הקשה ביותר בעולם כלפי מטה
מדרון 16 - - הדינו/לולאה
,אנחנו עושים מהלכים קשים כלפי מעלה .מהלכים קשים הצידה
.אוסיף טיפוס כלפי מטה
.ככה נקבל את כל החבילה
.טיפוס כלפי מטה הוא כל כך לא טבעי
.נופל
.זה כמו לרוץ אחורה
.זה הרגיש נורא
.יופי, טומי
.קדימה. תתרכז
.יופי
,מדרון הלולאה הזה
הוא כמו לעשות סיבוב ברחוב .כדי לחצות את הכביש
.הוא קצת מגוחך
.אבל הוא גם קצת מבריק
.קדימה
,משהו שהוא נכשל בו כל השנים האלה
ואז הוא מסתכל על זה מנקודת מבט חדשה
.ומוצא פתרון חדש
.כן
!הדינו
- היום ה-12 על הקיר -
?איך העור, אחי
,הוא לא מחלים במהירות
.שזה מתסכל
,בעוד קווין חיכה שאצבעותיו יחלימו
.טומי המשיך לטפס גבוה יותר ויותר במסלול
,מה שעושים כל יום
הוא שעולים לנקודת שיא ומשאירים חבלים מקובעים
.שיורדים חזרה למחנה
ביום למחרת, מטפסים במעלה החבל חזרה לנקודת השיא
.ואז ממשיכים
אז אף על פי שהם עובדים ,על חלקים שונים בקיר
,הם עושים זאת יחד. קווין מעגן את טומי
.וברגע שטומי מסיים, שניהם חוזרים למחנה
- השיא של טומי, השיא של קווין -
מדרון 17 - - '‏5.14 א
.טומי מתקדם בקצב מטורף
מדרון 18 - - '‏5.13 ג
.כל מדרון מרחיק אותו מהמקום שאני תקוע בו
.עוד אחד
יש מרחק כה גדול בין השיאים שלנו
שאני לא אוכל להדביק את הפער הזה
.בכמות זמן הגיונית אלא אם כן אני אצליח
,כל פעם שהייתי מסתכל לעבר האוהל הנייד שלו
,הוא היה צופה בעדכוני חדשות
.בוהה באצבעות שלו, ממלמל לעצמו
.אני מנסה לשכנע את עצמי שהן נראות טוב
- היום ה-13 על הקיר -
?טומי, משככי הכאבים אצלך
.כן
.אחרי שני ימי מנוחה, הרגשתי נחוש
.זה היה מוכרח לקרות ביום הזה
.עדיין די חם
אז אני אחכה עוד כמה שעות עד שהטמפרטורות ירדו עוד יותר
.כדי לתת לעצמי כל טיפת חיכוך אפשרית
?אתה מוכן
.הכי מוכן שאפשר
- מדרון 15 -
,חיכיתי ימים שהעור יחלים
.שהרגע הזה יגיע
.רוח קרירה ונעימה נשבה במעלה ההר
.הרגשתי חסר משקל
.ריחפתי לאורך המדרון
.תחזיק מעמד
.קדימה, קווין. תעשה את זה, אחי. אתה מסוגל
.קדימה
.אתה מסוגל
.קדימה. תמצא את זה
.יופי. קדימה
.זה היה כל כך טוב, אחי
.הכול היה מושלם, ועדיין לא הצלחתי
.קדימה, קווין
.ניסיתי ארבע פעמים באותו לילה
!מזדיין
.הוא נפל
.נפלתי שוב ושוב
!חרא
...הלילה
.לא הלך כל כך טוב
.זה היה קרב, ולא ניצחתי
.היה די ברור שזה נגמר
.הייתה לך הזדמנות
.לא היית מספיק טוב
.כן, זה די דפוק
.עכשיו אתה האיש שכמעט טיפס על קיר השחר
?אז כמה נהנית מהתהליך הזה
.כי זה כל מה שתקבל
.התחלתי לדבר עם עורכים
הגיע הזמן לכתוב כתבה על מה שיקרה
?אם הוא לא יצליח
,כולנו רוצים סוף שמח ,אבל כעיתונאי, אתה חושב לעצמך
".זו כתבה מדהימה"
?מה הקוד האתי בטיפוס
"?אומרים, "תמשיך בלעדיי
?משאירים מישהו מאחור
?הם מנהלים את השיחה הזאת באוהל הנייד בלילה
- היום ה-14 על הקיר -
.יהיה נחמד לבדוק את הרדאר
.ביום למחרת, מזג האוויר התחיל להחמיר
.וידעתי מה אני צריך לעשות
.עשרים אחוז
?היום
.בארבעת הימים הקרובים
.אני פשוט אוותר ואעזור לטומי להגיע לפסגה
,מכאן והלאה
קווין רק יעגן את טומי .ויעקוב אחריו במעלה החבלים
,אז הם עולים לנקודת השיא של טומי
שם הוא מתחיל לטפס על המדרונות האחרונים .בדרך הארוכה למגדל השיכורים
מדרון 19 - - '‏5.13 ד
הייתי שם וצפיתי בטומי כשהוא טיפס בביטחון רב
.לעבר הגשמת החלום שלו
,גם אם לא יכולתי לעשות את זה .שמחתי מאוד בשביל טומי
.איזה רגע מיוחד, לחזות בפיסת ההיסטוריה הזו
והייתי שם כדי לעזור לטומי .לממש את החזון הזה
,אחרי כל מה שהוא עבר
,כל כך הרבה קושי
.הפציעות, הספקות
.לטומי, זה היה הכול או כלום
.קדימה, טומי
.מרגיש טוב
אני באחו, צופה בטומי ,כשהוא מנסה להגיע למגדל השיכורים
.שזה הקטע הגדול הבא שנמצא מעליהם
זו נקודת ציון מיתולוגית שנמצאת .בגובה שני שליש מאל קפיטן
- מגדל השיכורים -
מעמד ברוחב 90 ס"מ .שנמצא בגובה של 609 מטר מהקרקע
הקטע האופקי הראשון
שאפשר לעמוד עליו, לשבת עליו .ולשכב עליו בכל המסלול
.והוא מסמן את סוף הטיפוס הקשה ביותר
.עוד מדרון קשה אחד לפני מגדל השיכורים
!זה מטורף
במשך שנים, דמיינתי את הרגע .שאגיע למגדל השיכורים
מדרון 20 - - '‏5.13 ד
.אז אני משתגע בפנים
.יופי, טומי. קדימה
.אני מרגיש מתח גדול בטיפוס ורועד מלחץ
.תמשיך לנשום, אחי
.קדימה
.יופי
רק מנסה להרגיע את עצמי מספיק
.כדי לעבור את הקטע האחרון
!כן
.אני מרגיש קצת רעוע
.נראה לי שאני אתעלף
.אני לא מאמין שאני כאן עכשיו
.אני יודע שזה עוד לא נגמר, אבל זה ענק
.אני במגדל השיכורים
?איך אתה מרגיש
.אני רוצה שגם קווין יחווה את זה, בוודאי
.זה היה ניצחון ענק
אבל האפילה על זה העובדה .שקווין לא יעשה את זה איתי
.פתאום, הרגשתי בודד
.אני חושב שגם קווין הרגיש בודד
.איזו חוויה מטורפת זו הייתה
נחת עליי פתאום
.שיהיה שובר לב להגיע לפסגה בלי קווין
.אני רק צריך להעלות את קיי ג'יי לכאן עכשיו
אז החלטתי ברגע זה
.שנגיע לפסגה ביחד
?מה תעשה .כל שביכולתי כדי לעזור לו-
.כן
.אני אכנס למצב תמיכה מלא
.באותו לילה, שנינו ירדנו למחנה
.בישלנו ארוחת ערב
.היה שקט מאוד
.וידעתי שזה רגע מלא ברגשות לטומי
.אבל הוא לא יודע לדבר על הרגשות שלו
...אני רוצה לעשות את זה איתך, ואני אשמח ש
...כן, היה מגניב, אבל
.כלומר, זה אדיר
...אבל כשאני לוקח
?אני ממש רוצה שתהיה איתי, אתה יודע
.כן, אחי .כן-
,טומי פשוט אמר לי בסגנון הקלאסי שלו
לא אכפת לי כמה זמן ייקח לך" ,לעבור את מדרון 15
כי אין דבר גרוע יותר מהאפשרות ".שאני אעשה את זה לבד
.אני לא רוצה לעכב אותך, זה העניין
.אתה מגיע לפסגה בעוד שלושה ימים או משהו
...כן, אבל אני
.כי אני ממש רוצה לעלות איתך
.בסדר
.זה רגע די מיוחד
.אני יודע שאני יכול לסיים את המדרון
.כן, ברור
ואני מרגיש שאם אני אצליח, אני אתלהב כל כך
.ששום דבר לא יוכל לעצור אותי משם עד הפסגה
.כן. אני חושב שזה נכון
...פשוט תמשיך להתמתח. תוודא
נראה לי שאני צריך מתיחות .שמאריכות את הזרועות
,אז החלטנו שאני אנוח יומיים ברצף
,כדי שהעור שלי יחלים
.ואנסה שוב
,הרעיון שטומי מחכה
שהוא מסכן את ההצלחה שלו
,בתקווה שאולי יקרה נס וקווין יצליח
.זו שותפות אמיתית
.קפה לקיי ג'יי
.אבל אין ערובה לכך שקווין יצליח
.חשבתי שאולי קווין לא יצליח
...וקיוויתי ש
מפני שטומי חלם על זה
,הרבה יותר זמן מקווין
.שטומי ימצא דרך להשלים את הטיפוס הזה
,כחבר של טומי, באנוכיות
,אני חושב לעצמי
".קווין, הגיע הזמן לוותר ולתמוך בטומי"
אולי מישהו פחות אדיב ,מטומי קולדוול היה אומר
".אני חייב להמשיך בלעדיך"
.אבל הוא היה מחויב לקווין
".אנחנו עושים זאת יחד"
.והוא לא היה טומי לו הוא עשה משהו אחר
.ידיעה שהגיעה זה עתה ...שני המטפסים האמריקאים
.קווין ג'ורגסון .קווין ג'ורגסון-
.תקוע שבעה ימים ברצף
...קולדוול נחוש לחכות
אחד מהם מסרב להתקדם .כל עוד השותף שלו תקוע למטה
?אז האם הם יצליחו
.אתם מתארים לעצמכם? זו לא בדיחה
- קולדוול מחכה לג'ורגסון -
.התקשורת נשמעה כמו צהובון
?האם ג'ורגסון הורס את החלומות של טומי
.על הקרקע, הקהל ממתין ומתבונן
?טומי, איך נראית התחזית
.רגע. נכון, הפלת את הטלפון
.הפלתי את הטלפון אתמול בלילה
.כיס החזה שלי היה פתוח. הוא פשוט נפל
.בתקווה לא הרגתי אף אחד על הקרקע
,שמעתי שטומי הפיל את הטלפון שלו ואמרתי
?הוא באמת הפיל את הטלפון"
"?'או שהוא סתם אומר, 'אל תתקשרו אליי יותר
.כל כך נמאס לו מהקרקס התקשורתי
.אני חושב שהוא לא הפיל אותו
.הוא זרק אותו
.כן. נראה שנצטרך פשוט ליהנות מהנוף
,בימים הבאים
,טומי היה מרוצה מהמיקום שלנו .לא משנה כמה זמן נהיה שם
,פשוט כיף לו להיות שם
וזה לא נורא אם זה לוקח עוד יום מנוחה או שניים
.או שלושה או חמישה או מה שלא יהיה
כן, אני מרגיש שאני מעריך דברים
.יותר בימים האחרונים
.שמש
.טומי אמר בעקרון, "אני לא ממהר. אני סבלני
.אתה תעבור את זה. אל תילחץ
.אל תדאג משאר העולם שצופה כרגע
".בוא נתעלם מהם. זה רק אתה ואני
.הם היו רק שניהם
,נראה לי שאני צריך לצעוד קדימה יותר
,כי כשמגיע הזמן לדרוך על הרגל האמצעית
אני לא יכול לדרוך קדימה .או מבפנים כי הרגל מפריעה
כמה מהנפילות האחרונות שלך
.קרו סתם כי לא הצלחת למצוא את רגל ימין
.אז גם אם זה קצת קשה יותר, זה עדיף
.הגישה של טומי עזרה להקל על הלחץ
אבל עדיין נאלצתי לעשות את הדבר הכי קשה שאי פעם עשיתי
.כדי שזה ייגמר טוב
מנסים לעשות היסטוריה באחד .ממסלולי הטיפוס הקשים ביותר בעולם
- אסטס פארק, קולורדו -
?טי ג'יי, מה הסיפור
.זה הסיפור
,אני רק בגובה של תשעה מטרים .והתקשרתי לאימא שלי פעמיים
- ניסיון טיפוס מדהים -
?אתם מתארים לעצמכם
.אני עומד על אוהל נייד שמחובר לקיר הזה
שני המטפסים האלה משתמשים .באחד כזה שמחובר למשטח שטוח
,הם צריכים לישון על דבר כזה
,במשך שבועות .ולנסות לטפס במסלול בלתי אפשרי
ואני? יש לי נקודות אחיזה .שאני יכול להשתמש בהן כדי לטפס
בטיפוס על הצוק המשונן ...הידוע בשם אל קפיטן
?מי זה, פיץ
.אבא .אבא-
.עולים על המטוס
פיץ קולדוול - - בנו של טומי
,אני ופיץ היינו בבית
וחיכינו לרגע שלנו .לעלות על מטוס ולהגיע לכאן
בקה קולדוול - - אשתו של טומי
.והוא סוף סוף הגיע. אנחנו כאן
?פיץ, אתה רואה את הפסגה של אל קפ
.כן ?כן? אתה רואה את אבא-
,אחרי כל כך הרבה שנים של כישלונות
.היו רגעים שבהחלט התחשק לי לוותר
.אבל בקה עזרה לי להמשיך
,לראות אותו בעולם שלו .ראיתי בו מיקוד ומטרה
.ממש כיבדתי אותו
.והתאהבנו
.בקה הפכה לתומכת הכי גדולה שלי
.התחתנו
.ונכנסנו להריון זמן קצר לאחר מכן
.נולד לנו בן בשם פיץ
.היי, פיץ
ביום הראשן שהחזקתי ,את התינוק הקטן הזה בזרועותיי
.הוצפתי ברגש
"?חשבתי, "איך אני אהווה דוגמה טובה לפיץ
.כל כך נהדר להיות בן קולדוול
,טומי תמיד ראה את אביו כגיבור-על
.והוא רצה להיות גיבור-על בעיניו של פיץ
.רציתי שפיץ יסתכל עליי באותה יראת כבוד
,רציתי להראות לפיץ איך להיות נלהב
.ואיך לחלום בגדול
?זה מה שהוא עושה
.קיר השחר הכיל את כל זה
.וזה גרם לי לרצות את זה אפילו יותר
.אמרתי לו שהוא לא יכול להפסיק עכשיו
.הוא חייב לעשות הכול כדי שזה יקרה
.אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש
- היום ה-16 על הקיר -
,לפעמים מסתכלים על זה מרחוק
,וחושבים על התהליך
.על המסע בן שש השנים הזה עם טומי
?קווין כבר התחיל
ועכשיו, אנחנו כאן
.ברגע האמת
.וזה הדהים אותנו
.קשה לנסח במילים משהו כל כך גדול
גייל ג'ורגסון - - אמו של קווין
.הוא לא יוותר
לא יכולתי לדמיין
.את מה שהוא עבר באותו רגע
.אני לא זוכר את 15 המטרים הראשונים במדרון
ראיתי אותו מגיע לאזור .שבו הוא נפל כל כך הרבה פעמים
.הנשימה שלי הייתה עצורה
.אתה מושך חזק ככל האפשר
.מזיז את הרגליים
.אתה מנסה לא ליפול אחורה
.שם את העקב
.מחליק את היד למעלה
.מוריד את העקב
.מפיל פנימה את יד ימין
.מחזיר את העקב
.יד שמאל למטה
.קצב הלב מתחיל להתגבר
,האדרנלין שלי מתחיל לזרום כי הוא עדיין נאחז
.במקום שבו הוא נפל כל כך הרבה פעמים
!כן, קווין
!כן
.נדהמתי כשראיתי אותו עושה את זה
."חשבתי, "אני לא מאמין שזה קרה הרגע
.הוא הצליח
?הוא באמת עשה את זה, נכון
"?אתה חושב, "מה
,אחרי שבעה ימים ...ג'ורגסון עבר את הקטע הקשה ביותר
.עבר את האזור הקשה ביותר בטיפוס
- ג'ורגסון סיים את מדרון 15 -
.כן, הוא הצליח
.ועכשיו מתקדמים כלפי מעלה
?ומתחילים לחשוב, האצבעות שלו בסדר ?הוא מסוגל לטפס על 16, על 17
?האם זה נגמר
,הרגע סיימתי את המדרון הקשה ביותר בחיי
.ואפילו לא יכולתי לחגוג
.אני רק צריך להדביק את הפער
,במדרון הבא יש דינו גדול ,כל כך קשה שטומי לא מצליח
.הוא חייב לטפס מסביבו
מדרון 16 - - הדינו
אין סיכוי בעולם
.שאני אנסה את מדרון הלולאה המטורף של טומי
.אז באותו לילה התחלתי לנסות לטפס על הדינו
!כן
,קווין, בעזרת קסם או ריחוף כלשהו
הצליח לסיים את הדינו .שטומי מעולם לא הצליח לסיים
.כל כך טוב ...הערב, קווין-
נמצא בפיגור של עשרות מטרים בלבד .מאחורי קולדוול
.יש עוד ועוד מדרונות קשים
.שבעה עשר, שמונה עשר, תשעה עשר
.זה היה כמו קרב על החיים ועל המוות
.לא !סלע-
.רע מאוד שזה נתלש
.אוף
.אני חושב שהרבה יותר קשה עכשיו
.לא לקח לו הרבה זמן לפענח את זה
!יפה, קיי ג'יי
.יש קצת יותר מתח
.כאילו צריך עוד מתח במסלול הזה
,במדרון האחרון לפני מגדל השיכורים .הופיע ערפל מטורף
,אם קווין יטפס על המדרון הזה עכשיו .הוא ידביק את הפער בינו לביני
!כן
.יפה, קווין
אני זוכר שראיתי את טומי בעוגן
.ושטף אותי גל ענק של הכרת תודה
.אני לא מאמין שהגענו
.כל כך טוב, אחי
.התאחדנו בנקודות השיא שלנו עכשיו
.אני לא מאמין שהצלחתי
.משם והלאה, נעלה יחד לפסגה
.קדימה, ג'ורגסון. קדימה
- היום ה-18 על הקיר -
הוא עבר חמישה ימי מנוחה .בזמן שהדבקתי את הפער
אני די בטוח שהוא ימשוך אותי .במעלה הקיר היום
.מכאן והלאה, נשארה רק הישורת האחרונה
אז עולים למעלה ונשארים .במרחק של 90 מטר מהפסגה
.מתעוררים בבוקר האחרון
.השמש זורחת על קיר השחר
,היא פוגעת קודם כול בחלק העליון
ואנחנו הדבר היחיד ביוסמיטי .שהשמש זורחת עליו
.כל כך מאושרים
- היום ה-19 על הקיר -
.קורה כאן רגע טוב
.אלוהים אדירים .זה בהחלט רגע טוב-
?יש יותר טוב מזה
,אני פשוט נהנה מהיום האחרון שלי .מזה שאני כאן עם החבר שלי
.כדאי לנו פשוט להישאר
.פשוט נבטל את כל העניין
.נחנה פה לעוד יום
לחיות על קיר שבו הכול ,כל כך פשוט במשך 19 ימים
.נתגעגע לחוויה הזו
.בוקר טוב לצופים שלנו
.יממה מרגשת עוברת על יוסמיטי
טומי קולדוול וקווין ג'ורגסון .בילו 19 ימים על הקיר
.היו 15 משאיות טלוויזיה, כתבים מכל העולם
.הייתה מצלמת אינטרנט
.מילוני אנשים צפו בזה בשידור חי
.כמו נחיתה על הירח או משהו
.הרבה חברים ובני משפחה שלהם הגיעו
,מספר אנשים הלכו מאחורי אל קפ ברגל
כדי לצפות בהם כשהם טיפסו .על המדרונות האחרונים
.והם מעודדים אותם
!אני אוהבת אותך
.יהיה אדיר
- בת' רודן -
,כשראיתי את טומי מטפס על קיר השחר .שמחתי מאוד בשבילו
ידעתי כמה רגש היה מעורב
,במסלול הזה עבורו
.והייתי גאה בו מאוד
,לראות שהוא באמת יסיים את הטיפוס הזה
...זה היה
,אחרי 19 ימים
.טומי קולדוול מושך את עצמו לפסגת קיר השחר
ומספר דקות אחריו מצטרף אליו .שותפו לטיפוס, קווין ג'ורגסון
והקהל הריע
בעוד שני הגברים השלימו את המשימה .שרבים כינו בלתי אפשרית
.הצלחנו
כבר אין הרבה רגעים שגורמים לי לבכות
.בספורט. אני עושה את זה יותר מדי זמן
.לעולם לא אשכח את החגיגה שלהם
.זה הרגע שהתהווה במשך שנים רבות
.כעת הוא מקודש לעד בהיסטוריה
...עוררו השראה ברחבי העולם, גם בבית הלבן
נרנדרה מודי - - !יוצא מן הכלל
- !טיפסו על הר. ברכותיי -
.שם הנשיא אובמה הצדיע להם
הבית הלבן - - כה גאה בקולדוול ובג'ורגסון
- שכבשו את אל קפיטן -
- .והזכירו לנו שהכול אפשרי -
.זה נגמר
.את רועדת כמו עלה
?קר לך או שאת מתרגשת
.אני מתרגשת .בסדר-
.הוא עבד כל כך קשה בשביל זה
.הוא מתאר את הרגע כשמחה מהולה בעצב
,כל החוויה הזו שהניעה אותו זמן כה רב
.היא נגמרה
?אתה רוצה להגיד משהו על אל קפ
.התאהבתי לחלוטין בחתיכת הסלע הזו
.היא הייתה חלק גדול בחיי
.ואני מרגיש כל כך אסיר תודה מדי יום
."טומי וקווין מצטרפים אלינו ב"ספורטסנטר
.אני יודע שטומי קצת איבד את הקול שלו
.זה הניע אותי כל יום במשך שבע שנים
.סליחה
איך הרגישה המקלחת הראשונה ?האמיתית שלכם אחרי 19 ימים
.אני וכל העולם צפינו בכם
"?וחשבתי, "למה
,מגיש היום את הזריקה הראשונה .קווין ג'ורגסון
קווין קיבל אות הוקרה - - באצטדיון הג'יינטס
האוטוביוגרפיה החדשה ."של טומי קולדוול, "המאמץ
- טומי כתב ספר -
?נחטפת על ידי מיליטנטים בקירגיסטן
- התגלה שהחוטף שטומי דחף מקצה הצוק שרד -
.מסתבר שהמיליטנטי שרד את הנפילה
המורד הועמד למשפט
.והורשע במעשי טרור, רצח וחטיפה
- לטומי ולבקה נולדה ילדה שנייה, אינגריד -
טומי ממשיך לתמרן בין - - שאיפות הטיפוס שלו לחיי המשפחה
קווין התחתן עם חברתו - - מזה שנים רבות, ג'קי
כרגע הוא מחפש טיפוסים חופשיים - - חדשים בקירות יוסמיטי
.אתה יכול
- פיץ קולדוול נכנס לעסק המשפחתי -
...תראי
.מדף
.מדף. קדימה, תשתדל
.אתה חייב להתאמץ ולהתרכז
.אתה יכול. אתה ממש מתאמץ
.תתרכז
.קדימה, פיץ. אתה מסוגל. קדימה, חבר
.קדימה
.תזכור, תדחוף חזק למעלה
.כן
.אל תשכח לנשום
.קדימה. כן. תשתדל
.קדימה, פיץ. אתה מסוגל. כן
.כל הכבוד שהתרכזת
.התמדה טובה
.יופי של מדף, חבר
.תן כיף
תרגום: דניאלה מגדל