?פתח!
?פתח. פתח, אתה שומע אותי?!
?אנחנו מחפשים מישהו.
?מה? מי?
?דברים מסוימים לא ?יכולים להאמר...
?דברים מהעבר, ממזמן.
?אבל זה לא אומר שאפשר ?לשכוח אותם אי פעם.
?יש דברים שלעולם אי אפשר לשכוח.
?העמק האפל
?איך הזר מצא אותנו הייתה תעלומה.
?הרעיון של מי שחי ?כל כך קרוב לשמים
?היה רק אגדה בכפרים למטה.
?ולאנשים שלנו, ?זה היה בסדר גמור.
?מי אתה?
?גריידר.
?מה אתה מחפש כאן?
?מלון.
?כדאי שתמשיך לנוע.
?לא שמעת?
?כמה זמן אתה מתכנן להישאר?
?לחורף.
?שקית אחת לא תספיק.
?מה אתה מחפש כאן?
?כאשר הזר אמר להם מה הוא עושה,
? אף אחד מבניו של ?ברנר אמר מילה.
?אף אחד לא ציפה לדבר כזה.
?אפילו ברנר בעצמו
?היה חסר מילה בהתחלה...
?משום שהזר הראה לו מראה
? "מראה עם זיכרון"
?כך ברנר קרא לזה.
?ואז הם הביאו את הזר אלינו.
?לחורף?
?כך הוא אומר.
?איפה הבת שלך?
?היא בפנים.
?קראי לה למטה כדי שהיא ?תוכל לפגוש אותו.
?לוצי!
?מה?
?בואי להגיד שלום לאורח שלך.
?זו לוצי.
?וזה הדייר שלך.
?שמו גריידר.
?טפלי בו טוב.
?אבל לא יותר מדי טוב.
?להתראות.
?אתה יכול לעשות את זה בעצמך.
?לוצי!
?לא, זה בסדר.
?לא, לא. אני אעשה את זה.
?אנא.
?אם אתה רוצה לאכול, בוא עכשיו.
?אז אתה עושה תמונות?
?עם תיבה?
?תמונות של מה אתה עושה?
?של העמק שלנו?
?אני רואה.
?ואתה באמת מאמריקה?
?כן.
? יש באמת אינדיאנים שם?
?כן.
?ראית פעם אחד?
?באמת?
?כן.
?איך זה שאתה מדבר גרמנית?
?אמא שלי לימדה אותי.
?איך היא יודעת את השפה שלנו?
?מספיק. אל תשאלי שאלות, לוצי.
?הגברים האלה, מי הם?
?הבנים...
?של ברנר.
?כל השישה?
?ברנר קובע את כל הכללים כאן.
?אבל הוא גם דואג לנו.
?לוקאס, טיפש. הפחדת אותי.
?לוקאס, אסור לנו.
?לוצי, בבקשה.
?לא עד שנתחתן.
?לוקאס.
?אני לא יכול לשאת ?את המחשבה הזאת.
?אבל אני לא יכול לעצור אותה.
?כל הזמן.
?אני רוצה לעבוד, לעזור.
?לא. אני לא אתן לך. ?אתה האורח שלנו.
?הוא יכול לחטוב עצים.
?...אם הוא בכלל יכול.
?לא כולם יכולים.
?התמונות שאתה עושה ? איזה סוג הם?
?האם אני יכולה לראות אותם?
?כן, בטח.
?איפה זה?
?טקסס.
?האם זה אתה?
?ואמא שלך?
?ואבא שלך? יש לך תמונה שלו?
?לא.
?הוא מת לפני זמן רב.
?אבא שלי גם מת.
?ההר לקח אותו.
?גם את אחי.
?במהלך סערה.
?לא רע בכלל.
?תערום אותם בצד.
?אני הולכת לכפר.
?רוצה לבוא?
?שלום.
?מה אני יכול להביא לך?
?שק של קמח, שקית של ?שיבולת שועל, שומן,
?וסליל של חוט.
?לוצי.
?שלום.
?וגם קצת סוכר.
?כמה?
?שני קילו.
?ואתה? מה בשבילך?
?קפה.
?זה יקח רגע.
?ומסמרי פרסה.
?יש לנו נפח...
?אם אתה צריך פירזול לסוס שלך.
?הבנות לא מטפלות בך?
?האנס אמר לך...
?לטפל טוב באורח שלך.
?ומה שהאנס רוצה...
?הוא מקבל.
?נכון?
?הכל בסדר.
? שאלתי אותך?
?תן לי שנאפס. ואחד בשבילו.
?אני לא שותה.
?כל מה שהוא עושה, זה מסתכל.
?אם אני קונה לך שנאפס, ?אתה שותה את זה.
?מספיק.
?עזוב אותו.
?עכשיו תראו אותה.
?עכשיו את דואגת לאורח שלך.
?תרשום עלי.
?הם ארוכים כאן, החורפים.
?זה לא מקום בשבילך.
?כאשר השלג נופל, זה ?יהיה מאוחר מדי.
?אתה עדיין יכול לעזוב.
?בכמה ימים הבאים הוא שוטט בעמק,
? גריידר,
?עם התיבה שלו.
?אבל הוא מעולם לא דיבר ?על מה שקרה בפונדק.
?אם אתה רעב, רק תודיע לי.
?תודה.
?מתי החתונה?
?בקרוב.
?לפני מריה אמפאנגניס.
? אני יכולה לשאול אותך משהו?
?תעשה לי תמונה...
?של לוקאס ואני?
?כן.
?אבל זה חייב להיות לפני החתונה.
?גריידר קיים את הבטחתו.
?זה היה כאשר השלג הראשון הגיע,
?לפני שהחשיך בעמק שלנו.
?יהיה יותר שלג.
?עץ!
?כאשר השלג מתחיל לרדת,
?הם כותים את העצים.
?זה קל יותר ככה.
?אבל זה עבודה מסוכנת.
?כל הגברים בכפר עוזרים
?עץ!
?אפילו בניו של ברנר עוזרים.
? עץ נופל?!
?נעל!
?נעול!
?עץ נופל!
?אני אעלה.
?נעל!
?נעול!
?המתן. חכה רגע.
?צלצול המוות.
?קח אותו הביתה.
?יש גם תמונה.
?לוצי מביאה את זה.
?אני כבר הלכתי לכומר...
?לשאול על הנישואין.
?הוא אומר שחתונה עדיין תהיה.
?הוא כבר דיבר עם ברנר.
?אנחנו יכולים ללכת...
?לנצח.
?והמשפחות שלנו?
?אני רוצה שתהיה האחד.
?את חושבת שאני לא?
?אני אוהב אותך.
?אז תעשה משהו.
?למחרת רודולף ברנר יצא לציד...
?כמו בכל שנה לאחר השלג הראשון,
?כאשר הרעב גובר, ?המשחק יורד לעמק.
?צא החוצה!
?בכפר, היו דיבורים
? שברנר היה מודאג כי ?רודולף מעולם לא התרחק
? לכל כך הרבה זמן לפני.
?אחרי 3 ימים, בני ?ברנר יצאו לחפש אותו.
?תארזי קצת אוכל.
?רק לברנר מותר לשאת נשק.
? אתה לא יודע?
? זה מאמריקה?
?למה אתה צריך את זה?
?הם יבואו לחפש אותי.
?איפה הוא?
?אני לא יודעת.
?שלג ירד כל הלילה,
?וכיסה את כל המסלולים.
?הם ידעו שהוא לא ?יוכל להימלט מהעמק.
?למרות כל זה, ברנר עמד על כך
?שהחתונה תתקיים כמתוכנן.
?האב הקדוש,
?בכל שעה ובכל יום
?לא נשכח אותך.
?אבל היום...
?נדבר על אב שלא היה אדיר.
?הבה נזכור...
?את האיש הטוב, יוסף.
?כמו מה אתם חושבים שהוא הרגיש
?כאשר אשתו מריה הייתה בהריון
?למרות שהוא מעולם לא שכב איתה?
?הוא בטח היה מלא בזעם
?והרגיש חסר אונים.
?אם הוא היה מעיף משם את מריה,
?כולם היו מבינים.
?אבל הוא היה אדם אדוק
?ולא רצה להביא בושה עליה.
?וכך הוא הסכים, בידיעה...
?ידיעה שהבן שלו הגיע ?מישות גבוהה יותר.
?יוסף הבין שאלוהים ?לא הטיל הקרבה עליו,
?אלה שלח לו מתנה משמים.
?ומה מריה הקדושה אמרה על זה?
?"גם אם הוא משתמש ברחם שלי,
?" אני לא מוחה,
?"כי הוא האחד שיודע יותר טוב
?" ממה שאני יודעת מה טוב...
?ומה נכון"
?אמן
?אני רוצה להתוודות.
?להתוודות?
?עכשיו?
?בשם האב, הבן
?ורוח הקודש
?אמן
?שאלוהים, שהאיר עיניים בכל לבב,
?יעזור לך לדעת את חטאיך ? ולתת אמון ברחמיו
?אמן
?חטאתי נגד הדיברה החמישית
? הרגתי
?איש ביער, בעת ציד.
?מי אתה?
?אתה הכרת את אמא שלי.
?מה שקרה אז,
?לפני יותר מ 20 ?שנים, עדיין מדובר.
?בחור אחד נקט עמדה ?ולא מסר את כלתו.
?הוא לא רצה שברנר ישכב איתה...
?לא רק בליל הכלולות, אלה ?עד שהיא נכנסה להריון...
?כפי שעשה עם כל אישה בעמק.
?אנשים היו רעבים
?כאשר הם הגיעו לעמק...
?כמו כל אחד אחר שהגיע לכאן.
?האנשים שלנו רצו לסלק אותם משם,
?אבל קודם הם היו ?צריכים לשאול את ברנר.
?ברנר היה זקוק לדם טרי...
?והוא אהב את מה שראה.
?באותו היום ברנר אמר להורים שלה
?איך דברים עובדים כאן
?כשזה הגיע לנשים צעירות...
?ושהוא מחליט מי יכול ?להישאר ומי צריך ללכת.
?הם התחננו ובכו, אבל ?הרעב שלהם היה חזק יותר.
?אז הם הבטיחו לברנר...
?ונשארו.
?אז הגיע היום שברנר ?ביקש מהם לעמוד בהבטחתם
?היא לא יכלה להאמין
?לפתע שמעה דפיקה בחלון.
?המאהב שלה בא להציל אותה.
?הם חשבו שהפונדקאים ?יסתירו אותם אם הם שילמו.
?אבל ברנר שילם יותר.
?היא הייתה חמדנית, אשתו ?של בעל הפונדקאי...
?ופחדנית.
?אז הם הענישו את בני הזוג...
?כך שכולם ידעו מה קורה
?כאשר אישה לא ממלא את חובתה.
?אבל אז היה לה חסד אחרי ?הכל, אם כי יש אומרים
? "השטן נתפס לא מוכן".
?אף אחד לא ראה את ?האישה אי פעם שוב.
?היא נמלטה מהעמק לנצח.
?ברנר העניש אחרים על זה...
?ההורים של הכלה.
?הוא רצה שהם יעלמו.
?והם עזבו את החתן תלוי שם...
?עד ששום דבר לא נשאר ממנו.
?היא!
?מוסיקה, בבקשה!
?קדימה.
?ריקדו.
?ריקדו!
?או שאני ארקוד איתה.
?עכשיו אני.
?לא. אני לא הייתי עדיין.
?אני לא הייתי.
?היה לך את התור שלך.
?תוריד את הידיים שלך ממנה.
?עזוב אותה.
?היא שלי.
?תפסיק!
?מספיק!
?בבקשה תפסיק!
?בבקשה! מספיק עם זה!
?מספיק! בבקשה!
?היא אינה שייכת לך!
?בואו נלך. זה הזמן בכל מקרה.
?לוקאס, לא.
? זה לא ישנה.
?את האישה.
?לוצי, קחי את הרובה שלו.
?השאר, לזרוק אותם לשם.
?רדו מהסוסים שלכם, כולכם.
?גם אתה.
?תתיר את הסוס.
?לוצי, תעלי על הסוס.
?תן לסוסים ללכת.
?לכי, לוצי.
?קדימה! לכי! קדימה!
?אתה מת.
?אני נשבע.
?מול החווה שלך.
?מחר.
?אחרי הזריחה.
?תני לי את הרובה.
?הרובה.
?למה אתה עושה את זה?
?למה?
?קדימה.
?הם יבואו לכאן קודם כל.
?אני רוצה אותו בחיים.
?למה לא נתת ללוצי ללכת?
?אמא.
?אלוהים אדירים.
?הם יבואו אלינו.
?לא.
?אני הולך אליהם.
?תודה.
?אישה! בואי הנה.
? אמרתי בואי הנה!
?מה אתה רוצה מאתנו?
?כסף?
?אני לא רוצה את הכסף שלך.
?יש לי קצת בשבילך.
?אני יודע כמה את אוהבת לדבר...
?לכסף.
?תרימי את זה.
?תרימי את זה!
?תאכלי את זה.
?אמרתי לאכול את זה!
?נו!
?לא! נא הפסק!
?אלוהים אדירים.
?תאכלי את זה!
?תאכלי!
?תאכלי את זה!
?תבלעי את זה!
?רוצו!
?עיזרו לי, פחדנים!
?תפסיק!
? ממזר!
? חזיר!
?מספיק! תתפוס את עצמך בידיים!
?יש לו רק שתי יריות!
?שתי יריות בכל פעם.
? לנו יש ארבע.
?חכה כאן.
?היא הייתה יפה...
?האמא שלך.
?בוא.
?אז אתה הבן שלה.
?ו...
?הבנים שלי?
?מתים.
?כולם.
?אחים...
?שלך.
?אני מתחנן בפניך, ?תעשה את זה מהר.
?הוא כמעט מת...
? מקדחת.
?הוא היה חולה במשך 3 שבועות.
?אף אחד לא אמר דבר, ?למרות שהיו רבים שרצו
?לסלק אותו משם.
?או לעשות יותר גרוע.
? ברנר זרע את הזרע שלו
?בכל משפחה.
?וחופש הוא מתנה שלא ?כולם אוהבת לקבל.
?באותה השנה, האביב ?הגיע מוקדם מהרגיל.
?זה היה במארס, בדיוק לפני ?הצהריים, כאשר גריידר יצא לדרך.
?הוא הביט לאחור בפעם האחרונה.
?זו הייתה הפעם האחרונה ?שראיתי אותו.
?באותו היום אמרתי ?ללוקאס שאני בהריון
?הוא היה מרוצה וגאה, ?שבסוף משהו טוב קרה.