התרגום מתחיל לאחר "בפרקים הקודמים"
?דירת הגג נראית נהדר.
?אם רק נוכל לשרוף את זה,
?זה יהיה מושלם. ?-לא, זה יראה מתוק.
?אני לא יודעת למה חשבתי ?שאם אערוך מסיבת חתונה לסבית,
?זה ירגיע את הקיצ'יות של אימא.
?לא. גיי, סטרייט, לא משנה. ?אי אפשר לעצור את אלייזה,
?עד שתצליח למצוא כל משחק
?למסיבת חתונה מאז תחילת האנושות.
?את יודעת מה? את תאהבי את בינגו לכלות.
?תהרגי אותי עכשיו, בבקשה.
?מה שלומך?
?טוב. נהדר.
?אלכס, מה שקורה איתי, ?לא קשור אלייך ואל מגי.
?אני ממש שמחה בשבילכן.
?אני יודעת, זה ממש משמעותי בשבילי.
?אלייזה הקדימה.
?טוב.
?היי! ז'ון.
?היכנס. הכול בסדר?
?כן, הכול נהדר.
?אני רק...
?הייתי צריך לדבר עם שתיכן.
?אני צריך לעזוב לכמה ימים.
?אני צריך שתנהלו את היפ"ח עד שאשוב.
?לאן אתה הולך?
?למאדים.
?מאדים?
?מגאן שלחה לי הודעה. היא זקוקה לעזרתי.
?עזרה במה?
?אני לא יודע.
?ההודעה הייתה קצרה, בהולה.
?ניסיתי ליצור איתה קשר, ?אבל לא הצלחתי לתפוס אותה.
?אבל אני חש שהיא בצרה.
?לא, ז'ון, אתה איש המאדים הירוק האחרון,
?הלבנים ניסו להרוג את בני מינך ?במשך מאות שנים,
?אם תחזור, זו תהיה משימת התאבדות.
?מגאן באה לעזור לנו כשהיינו זקוקים לה.
?אני חייב ללכת בשביל מגאן.
?אם אתה הולך למאדים, אז קארה הולכת איתך.
?כן.
?לא ארשה לך לסכן את חייך ?בשביל להילחם את הקרבות שלי.
?הקרבות שלך הם הקרבות שלי, ז'ון.
?אני לא יכול לקחת אותך ?ממסיבת החתונה של אלכס.
?אתה צוחק עליי? ?אם הייתי חושבת שאוכל לשרוד את מאדים,
?הייתי שם איתך, נלחמת לצידך.
?ז'ון, אם קריפטון הייתה עוד קיימת ?והייתי חייבת לחזור
?לאיפה שההורים שלי נקברו מתחת להריסות,
?אני יודעת שלא היית נותן לי לעשות זאת לבד.
?לא כדאי שנתקשר לווין כדי להדליק את הפורטל?
?לא, אי אפשר לשגר בין כוכבים
?בלי שער בצד השני.
?נצטרך להגיע למאדים בדרך הישנה.
?מכונית מגניבה. ?היא כמו מעלית שתיקח אותנו להאנגר סודי
?שייקח אותנו... ?-לא.
?זו החללית שלך?
?כן.
?אנחנו נוסעים עם זה למאדים? ?-כן.
?טוב.
?זהירות על העור, סופרגירל.
?טוב.
?אין חגורת בטיחות.
?זה מתקופה אחרת.
?ומכוכב אחר.
?אני בא מגזע של משני צורה, קארה,
?למה שהטכנולוגיה שלנו לא תשנה צורה גם?
?נשמע הגיוני.
?אלייזה, הלזניה מדהימה.
?אלכס ואני מזמינות כל-כך הרבה, ?ששכחתי מה הטעם של אוכל אמיתי.
?תודה. זה המאכל האהוב על הבנות.
?אני רק מאוכזבת שקארה לא יכלה להיות פה.
?אני יודעת שמה שהיא עושה עם ז'ון חשוב,
?אבל אני דואגת לה.
?היה לה קשה, אבל היא עובדת על זה.
?סוף השבוע הזה נוגע לדברים מאושרים
?ורציתי להכין גם לך לוח לכלה, מגי,
?אבל אלכס אמרה שאין לך תמונות ילדות.
?לא.
?אם לא אכפת לך שאני שואלת,
?כמה זמן עבר מאז שדיברת עם הורייך?
?מאז שהייתי בת 14 .
?את יודעת מה, אימא? בואי נדבר על משהו אחר.
?לא, אלכס, זה בסדר.
?אמרתי לילדה בבית ספר ?שהיא מצאה חן בעיניי וההורים שלי גילו.
?חזרתי הביתה ביום ההוא,
?זה היה חורף,
?ואבא שלי עמד שם עם מזוודה,
?ואמר לי להיכנס למכונית.
?ו...
?נסענו בדממה,
?ופשוט בהיתי מחוץ לחלון ?והסתכלתי על נטיפי הקרח על העצים,
?ופחדתי להגיד משהו,
?אבל בסופו של דבר אמרתי,
?"אבא, מה עשיתי?"
?ואז הוא הסתכל עליי בבוז
?ואמר,
?"את מביישת אותי".
?ואז הוא עצר מחוץ לבית של דודה שלי,
?והשאיר אותי עם המזוודה שלי.
?זה היה הדבר האחרון שאבא שלי אמר לי.
?הדבר היחיד שמבייש
?בסיפור הזה, הוא ההתנהגות של אביך, מגי.
?כן.
?מה עכשיו?
?אני חושב שהגענו.
?מגאן.
?ז'ון, הגעת.
?לא הייתי בטוחה אם תגיע.
?אעשה כל דבר בשבילך, מגאן, את יודעת זאת.
?קארה, לא היית צריכה...
?באת כשהיינו זקוקים לך.
?טילאל.
?אם הוא דואג מאנשי מאדים לבנים,
?הוא הגיע לכוכב הלא נכון.
?תכירו את טילאל,
?אחד הלוחמים הטובים ביותר שלנו, ?אבל הנימוסים שלו טעונים שיפור,
?ונקיי, מגויסת חדשה.
?כבוד הוא לי, ז'ון ג'ונז.
?מגאן סיפרה לנו עליך,
?איך שעוררת בה השראה לקום ו...
?מספיק. כבר בזבזנו יום בניסיון להביאו הנה.
?בזבזנו? באנו עד לכאן כדי להילחם לצדכם.
?לא הבאנו אתכם הנה כדי להילחם.
?שקט. טילאל, זו פקודה.
?מה קורה פה, מגאן?
?לא מזמן התפרצנו לבסיס של אנשי מאדים לבנים ?ליד מכתש דאורי.
?היה שם בית כלא לאנשי מאדים ירוקים.
?היו שם עשרות מחנות.
?המחנה הזה עדיין פעל.
?איך זה אפשרי?
?אני איש המאדים הירוק היחיד שנותר.
?לא.
?יש עוד אחד.
?הבאתי אותך הנה
?כי לא חשבתי שתאמין לי, ?אלא אם תראה זאת במו עיניך.
?ז'ון,
?מי זה?
?זה...
?אבא שלי.
?זה הוא.
?הוא חי.
?אשתי, הבנות שלי?
?הם שמרו אותו ורק אותו חי ?במשך מאות שנים, למה?
?מירן ג'ונז הוא המנהיג הדתי העליון ?של אנשי מאדים הירוקים.
?אפילו הגרועים שבלבנים
?לא יהרגו את המשרת הראשי של הרונמיר.
?במקום זה, הם גזרו עליו גורל גרוע ממוות.
?לבד למשך מאות שנים, ?במחשבה שהוא האחרון מבני מינו.
?בקרוב כולנו נמות. זמננו הולך ואוזל.
?מה זאת אומרת? ?-אנחנו מאמינים שאבא שלך
?יודע איפה למצוא את המטה של קולר.
?את לא רצינית. ?-המטה של מי?
?קולר. ?-זו אגדה. זו מעשיה.
?אבא שלי סיפר לי סיפורים על זה.
?"אם לא תהיה ילד טוב, הרון יכה בך."
?הוא לא אמיתי.
?הוא כן אמיתי, ואנשי מאדים הלבנים ?מצאו איפה הוא קבור.
?המטה של האל שלך, הרונמיר
?הוא כלי נשק על טבעי.
?מה שאומר שאם הלבנים ימצאו אותו,
?הם יוכלו למצוא כל לוחם מחתרת ?ולהרוג אותנו במקום.
?נהיה חסרי הגנה.
?פשטנו על הבסיס בתקווה למצוא ?את המיקום של המטה,
?אבל הם כבר עברו.
?הם השאירו את אבא שלך מאחור.
?הם לא הבינו עד כמה רב ערך ?הוא יהיה בשבילנו.
?רב ערך? על מה את מדברת?
?אנחנו מאמינים שהוא יודע ?איפה הלבנים מתכננים לחפור.
?הוא לא יגיד לכם איפה זה? ?-הוא סגר את מוחו בפנינו לגמרי.
?אנו לא יכולים לקרוא אותו.
?הוא מוכן לתת לנו למות, ?והוא קורא לעצמו "איש אלוהים".
?איש האלוהים הזה עונה ?במשך מאות שנים על ידי בני מינך.
?אז אתה מבין מה מונח על הכף.
?אם לא נמצא את המטה קודם, ?המחתרת שלנו מחוסלת,
?ואז המפלצות שטבחו בבני מינך
?יקבלו את הכוכב הזה, אחת ולתמיד.
?אנחנו צריכים שתדבר עם אביך, ז'ון. ?שכנע אותו לעזור לנו,
?ואז נוכל להציל את מאדים.
?יחד.
?לא סיפרת לי את כל הסיפור ?על אבא שלך במכונית.
?מה הטעם?
?אני רוצה לחלוק הכול איתך, מגי, ?את הטוב ואת הרע.
?ידעתי שהוא היה קשה איתך...
?אבל עד ליום ההוא הוא היה האבא הכי טוב.
?אני יודעת שהוא נשמע כמפלצת,
?אבל את לא יודעת מאיפה הוא בא.
?נשמע שאת עדיין מאוד אוהבת אותו.
?אני לא יודעת, אני רק אומרת
?שלא היה לו קל.
?חשבת פעם להתקשר אליו?
?ברור שחשבתי.
?ו...?
?דודה שלי אמרה לי שאימא שלי הסירה
?את כל התמונות שלי מהאלבומים המשפחתיים.
?הם מחקו אותי.
?אני לא זקוקה לזה.
?תראי, מה שהמשפחה שלך עשתה לך פוגע מאוד,
?אבל לפעמים הורים עושים דברים ממש מטומטמים
?כשהם מתמודדים עם משהו שהם לא מבינים.
?מה אם תזמיני אותם למסיבת החתונה?
?את צוחקת עליי?
?זו הזדמנות מושלמת לנסות להושיט יד.
?כן, בטח.
?"זרקתם אותי מהבית כי אני גיי, ?אבל בואו למסיבת החתונה הגאה שלי."
?זה היה מזמן.
?מגי, העולם השתנה.
?אולי גם הם השתנו.
?לא נראה לי. תראי, אני אוהבת אותך, ?בבקשה תרדי מזה.
?טוב.
?אני מתפלל. תניחו לי.
?אני חושב שהפעם
?הרונמיר ירשה לך רגע של סיפוק עצמי.
?זה אני, אבא.
?ז'ון.
?אתה כועס עליי,
?על כך שנטשתי אותך,
?ובצדק.
?אני יודע איך ודאי הרגשת,
?לבד כל השנים האלה,
?במחשבה שלעולם לא תראה עוד איש מאדים ירוק,
?במחשבה שכל המשפחה שלנו נהרסה.
?באמת חשבתם שתכסיס כזה יעבוד עליי?
?אבא.
?שרדתי מאתיים שנים של כליאה ועינויים,
?לבד.
?אז אם אתה חושב שבכך שתנצל ?את הצורה של הבן המת שלי
?תצליח לשבור אותי, אתה שוטה.
?לעולם לא אספר לך איפה המטה של קולר.
?אבא, זה אני, ז'ון. ניצלתי.
?ברחתי לכדור הארץ, שרדתי.
?אתה מסגיר את עצמך, לבן.
?הבן שלי לעולם לא היה בורח.
?אני גרה עכשיו בנשיונל סיטי.
?טיה אמרה לך. כן, אני שוטרת.
?אני אוהבת את זה, זה טוב.
?אני מתקשרת כי...
?אני מתחתנת.
?לא, זה לא...
?שמה אלכס.
?בכל אופן, אנחנו עורכים מסיבת חתונה,
?ביום ראשון.
?בטח לא תוכלו לבוא, ?אבל חשבתי שאולי אזמין אתכם.
?אשמח אם תבואו.
?בכל אופן, אני מקווה שאתה ואימא בסדר.
?למה עשיתי זאת?
?אני לא מבין למה הוא לא חש בי.
?הוא לא הצליח לראות אותי.
?הוא היה בכלא זמן רב, ?הוא בטח רגיל לתכסיסים.
?מספיק עם זה. אני נכנס.
?אתה לא.
?אם הירוק לא יחלוק מידע מרצונו,
?נצטרך להפעיל את הזכות של טייגר, ?ולקחת זאת בכוח.
?מה זה טייגר?
?זה יאפשר להם לפרוץ דרך ?החסימה המוחית של אבי
?ולהראות להם איפה המטה נמצא.
?זה יכול לפגוע בו?
?זה יכול להרוג אותו.
?אין לנו ברירה. ?-תמיד יש ברירה.
?ההישרדות שלנו תלויה ?בכך שנשיג את המידע הזה.
?רק מזה אכפת לך? הישרדות?
?נשבעתי למות בזמן שאני נלחם ?למען המחתרת הזו,
?אבל לא אמות בחוסר מעש,
?בלחכות.
?אתה חושב שיש לך את מה שצריך ?כדי לשבור את מוחו של אבי?
?אנשי מאדים חזקים ממך ניסו, ילד.
?מספיק, טילאל צודק לגבי דבר אחד,
?אם לא נמצא את המטה בקרוב, אנחנו גמורים.
?אז אתה חייב לעשות זאת, ז'ון.
?אתה חייב לשכנע את אבא שלך. ?אתה יכול לעשות זאת?
?אני יכול ואעשה זאת.
?יופי, אז תמהר,
?כי הזמן הולך ואוזל.
?תהית פעם, קארה, ?מה ההורים שלך היו אומרים לך
?אם היו רואים אותך עכשיו,
?אחרי כל הזמן הזה?
?מה הם יחשבו על האדם שהפכת להיות?
?בכל יום.
?הם יתגאו בי.
?כן, גם אני חשבתי כך,
?והייתה לי ההזדמנות לשאול.
?אבא שלי חושב שאני פחדן.
?אז הוא לא מכיר אותך.
?כי האדם שאני מכירה הקדיש את כל חייו
?לוודא שמה שקרה במאדים ?לא יקרה עוד באף מקום אחר.
?אז תיכנס לשם, ז'ון,
?ותראה לאבא שלך מי הבן שלו באמת.
?- פסיפיק סנטרל -
?מרגריטה. ?-אבא.
?חבל שלא התקשרת להגיד לי שאתה מגיע.
?הייתי באה לאסוף אותך משדה התעופה.
?האוטובוס היה בסדר.
?אימא...
?לא, אימא שלך לא באה. היא לא אוהבת לטוס...
?אתה לא צריך להסביר.
?אתה רעב? נוכל ללכת לאכול משהו.
?המסיבה שלך בקרוב, לא?
?בעוד מספר שעות, אבל יש לנו זמן.
?אני יכול לחכות.
?מוטב שאעשה צ'ק אין במלון.
?טוב. ?-אני חושב שזה מכאן.
?אז...
?את שוטרת במחלק הרצח? ?-כן.
?בין היתר.
?התיק הישן שפתרת
?נשמע מעניין מאוד, הרצח הצבאי.
?אתה יודע על זה?
?אני איש זקן, ?אבל אני יודע איך לעשות חיפוש בגוגל.
?אני עוקב אחרי כל החקירות שלך.
?תגידי לי משהו.
?במשך 18 שנים לא היה להם אף רמז.
?איך פתרת אותו?
?חזרתי לזירת הפשע,
?חקרתי את הפרטים הפשוטים שכולם פספסו,
?כפי שלימדת אותי.
?נהגת להגיד, "המפתח לרוב התעלומות ?נמצא בפרטים השגרתיים".
?את זוכרת את זה?
?אני זוכרת כל מה שלימדת אותי.
?מה שבטוח לגביכם, הלבנים,
?זה שאתם לא מוכנים לקבל תשובה שלילית.
?כפי שאמרתי לך מקודם, אבא,
?אני לא איש מאדים לבן.
?או איש מאדים ירוק, מסתבר.
?בני מיני נוהגים
?לשנות את צורתנו לצורת האורחים שלנו,
?לנוחיותכם, יותר מאשר לנוחיותנו.
?אני מודע לכל המנהגים והתורות ?של בני המאדים.
?מאדים היה פעם גן עדן.
?אבל הרונמיר
?רצה לבחון את ילדיו, פובוס ודימוס,
?כדי לוודא שהם ראויים לכך.
?אז הוא העניק להם שתי מתנות.
?ספר של סמלים קדושים
?על המוסר של בני המאדים,
?ואת המטה, כלי נשק.
?אפשר היה לחלוק בסמלים ?אבל המטה היה רק לאחד.
?דימוס בחר בסמלים.
?אבל פובוס בחר במטה.
?הוא היה בן המאדים הלבן הראשון.
?הרונמיר רתח מזעם,
?שבנו יבחר בהרס על פני ידע,
?ולכן פובוס סולק לעולם התחתון,
?אבל צאצאיו גררו עצמם חזרה
?וטבחו בבני מיני.
?בני מיננו.
?אני הבן שלך.
?יש סיבה לכך שהרונמיר קבר את המטה.
?הלבנים ביישו את שמו בכך שטבחו בבני עמי.
?אשרת את אלוהיי
?בכך שאסרב לתת לכם להשתמש ?במטה שלו כדי לטבוח שוב זה בזה.
?אני מצטער, מגאן, ?אבל אני עושה את זה בשבילנו.
?ז'ון!
?אנחנו צריכים לצאת מפה עכשיו.
?אני לא הולך לשום מקום עם בני מינכם.
?אני חוששת שאין לך ברירה.
?לאן נוכל לברוח? איפה בטוח? ?-הביתה.
?זה היה הבית שלך?
?לא.
?זה היה הבית שלי.
?איך אתה מעז?
?אבא. ?-איך אתה מעז להביא אותי הנה?
?לא הספיק שלקחת את הצורה של בני,
?אבל להחזיר אותי לפה,
?למקום שבו אנשיך גנבו מאתנו את חיינו.
?הבאתי אותך הנה כדי להוכיח זאת.
?אם לא הייתי הבן שלך, ?איך הייתי יודע על המקום הזה?
?עשית
?מה שאנשיך לא הצליחו לעשות ?יותר ממאתיים שנים.
?שברת אותי.
?אז אם אתה רוצה, תהרוג אותי,
?אבל עד שתעשה זאת,
?אבלה את רגעיי האחרונים
?בכך שאתפלל להריסות משפחתי הטבוחה.
?- נחש את גיל הכלה -
?הקשיבו כולם!
?הגיע הזמן לטריוויה,
?ומגי, את יושבת על הכיסא החם.
?תודה לאל.
?תיהני.
?אל תרגישי יותר מדי בנוח, דאנוורס, ?את הבאה בתור.
?דוקטור די, אין בעיה.
?הנה, מה הצבע האהוב
?על אלכס?
?כחול.
?מה החיה האהובה על אלכס?
?כלב.
?מה טעם הגלידה האהוב על אלכס?
?מר רודס.
?ברוך הבא.
?אני מצטער, לא ידעתי מה להביא.
?לא, זה מושלם. מגי אוהבת מרלו.
?אתה רוצה משהו לשתות?
?בטח, למה לא.
?תודה. לחיים. ?-כן, לחיים.
?היכנס.
?עכשיו זאת שאלה.
?זו את פה?
?כן, אני לא יודעת למה חשבתי ?שסרבלים היו חמודים בחטיבה.
?אז את...
?האישה איתה אני עומדת להתחתן.
?אבא, תכיר את הסוכנת אלכס דאנוורס.
?סוכנת של הבולשת? ?-כן, אדוני.
?מרגריטה, אין פה תמונה שלך.
?לא.
?הנה.
?תודה, אבא.
?דאנוורס, תורך.
?טוב, אולי נפתח במקום את הר המתנות?
?היי, אני אלייזה, אני האימא. ?-זו אימא שלי.
?אולי נתחיל עם זו למגי?
?טוב, תודה.
?אני חושבת שאני יודעת ממי זה.
?אלכס, לפני שאפתח את זה,
?אני רוצה שתדעי שאת המתנה הכי נהדרת ?שהייתי יכולה לקבל.
?אני אוהבת אותך.
?מגי.
?פשוט תלך מפה?
?אחרי כל הזמן הזה, זהו זה?
?אני לא יכול לעשות את זה. ?-לא יכול לעשות מה?
?תגיד לי בבקשה, ?מה בדיוק עשיתי שכל-כך פוגע בך?
?ירקת לי בפנים. ?-ירקתי לך בפנים?
?בגלל שאני אוהבת מישהי.
?אני לא מבינה.
?אני לא קולטת.
?באתי למדינה הזו כשהייתי בן תשע.
?בגיל 11 עבדתי במפעל.
?כן, אני יודעת. ?-באמת?
?את יודעת שהייתי המקסיקני היחיד
?שעבד לצד חבורה של בחורים לבנים?
?את יודעת שהם היו מחכים לי בלילה ברחוב,
?וצוחקים עליי וקוראים לי בשמות גנאי,
?ובועטים בי עד שהצלעות שלי נשברו?
?אבא, מה זה בכלל קשור ל... ?-לזה שאת לסבית?
?עבדתי
?כדי לזכות בכבוד שלהם.
?אותם הבחורים, כשגדלו, ?בחרו בי להיות השריף שלהם.
?סבלתי בשביל הילדים שלי,
?כדי שלא תצטרכי לסבול את השנאה הזו,
?כדי שתהיי שייכת.
?מקבלים את מי שאני.
?העולם שונה עכשיו.
?הם בונים חומה כדי שלא ניכנס,
?כי בראש שלהם, ?אנחנו בסך הכול אנסים ורוצחים.
?הדבר היחיד שהם שונאים יותר ממקסיקני,
?זה הומוסקסואל.
?העולם לא שונה, יקירתי.
?תראי,
?את יכולה לחיות איך שאת רוצה,
?אבל אל תבקשי ממני להיות עד לזה.
?אני...
?אני מצטערת שאני מפריעה לך ?בזמן התפילות שלך,
?אבל אני חושבת שחשוב שתשמע אותי עכשיו.
?מה עוד נותר להגיד?
?תסתכל עליי,
?אני לא אשת מאדים לבנה.
?אתה יכול לחוש בזה. אתה יודע שזה נכון.
?את קריפטונית.
?כן, נכון.
?אני באה מכוכב מת,
?אני באה מעם מת,
?ממש כמוך.
?קריפטון איננו,
?אבל העולם שלי נותר,
?ובכל יום במשך 200 שנים,
?נאלצתי לזכור את הזוועה שקרתה לבני עמי.
?אתה צודק.
?אין עתיד על מאדים.
?לא לאנשי מאדים הירוקים, לא.
?אבל זה גדול יותר ממך עכשיו.
?מדובר באמונה שלך.
?מה את יודעת על האלוהים שלי?
?שמעתי אותך מקודם.
?"הרונמיר בוחן אותנו."
?זה מבחן.
?יש לך הזדמנות להציל את הכוכב שלך, ?אולי לא בשביל בני עמך,
?אבל בשביל עם אחר,
?שרוצים לעשות טוב יותר מאלה שבאו לפניהם.
?אני לא מאשימה אותך בכך שאתה לא רוצה להאמין
?שז'ון הוא באמת הבן שלך.
?אני לא מאשימה אותך בכך ?שאתה לא רוצה לפתוח את מוחך,
?כי אם זה לא נכון...
?ארגיש כאילו אני מאבד אותו שוב.
?כן.
?בין אם אתה מאמין שהוא הבן שלך או שלא, ?הוא רוצה להציל את מאדים.
?אז בבקשה, מירן,
?פתח את מוחך קצת, תן לו הזדמנות.
?מותר לי?
?זה הזיכרון האהוב עליי.
?זה הבית שלנו, אבא.
?כבר זמן רב שלא חשבתי על זה.
?אתה יכול לראות את זה?
?אני רואה את זה.
?אני זוכר את זה.
?קים, טניה.
?הבנות שלי.
?הנכדות שלך.
?הן יפהפיות, ז'ון.
?הן התרגשו בגלל משהו.
?הן לא ידעו לשמור סודות.
?מה הן ידעו?
?שעזבתי את התפילה מוקדם,
?כדי להפתיע את ז'ון.
?קים, טניה.
?תראו אתכן.
?את ממש גדלה, קים.
?טניה, תחייכי אליי, כן.
?הוא יודע?
?אבא לא יודע, נכון?
?הן אמרו לך?
?הגעת. ?-כן.
?יום הולדת שמח, בן.
?תודה, אבא. תודה.
?שמרתן סוד.
?ז'ון.
?הבן שלי.
?אבא.
?התגעגעתי אליך.
?אני ממש מצטער,
?על כך שלא האמנתי לך, אני ממש מצטער, ז'ון.
?אני זה שצריך להצטער.
?איך שרדת?
?למה חזרת הנה?
?המטה, אבא, זה דחוף.
?עוד יש זמן.
?לא, אין.
?אנו זקוקים למטה עכשיו.
?אני מצטערת, ז'ון.
?ז'ון, זה בסדר.
?המטה לא רחוק.
?הם לוקחים אותו לכוורת מתחת למכתש לוראון.
?בואו נזוז.
?היי!
?אני מצטערת שאני מפריעה לכם באמצע...
?מה שזה לא יהיה שאתם עושים,
?אבל אני חושבת שפניתי ?פניה לא נכונה באלבקרקי...
?מישהו מכם יכול לכוון אותי לכדור הארץ?
?חשבתי שלקחתי פניה למנהרה הזו,
?אבל הג'י.פי.אס שלי לא עובד פה,
?והוא כל הזמן מתעקש ?שאפנה שמאלה ואגרום למותי.
?אולי כדאי שתבדקו במראה.
?ז'ון!
?איך ידעת מי מהם אני?
?לא ידעתי.
?טילאל?
?סופרגירל, זה המטה.
?זה בשביל אנשיי.
?עבודה טוב, סופרגירל.
?אני מצטערת. ?-זה בסדר.
?תודה.
?הוא שייך למחתרת עכשיו.
?מצאתם אותו.
?כן, ועצרנו אותם.
?ז'ון.
?המטה של הרונמיר, אבא.
?זה דבר אחד להקדיש את חייך לאלוהים,
?אבל לראות את חסדו של האל במו עיניך, ?זה משהו אחר.
?אז מה קורה איתו עכשיו?
?אני מניח שזה תלוי בהם.
?תלוי בנו?
?ראיתי מה המטה עשה שם.
?הוא כלי נשק חזק מכדי לתת לצד כלשהו ?להחזיק בו.
?קחו אותו לכדור הארץ.
?תקברו אותו. אם נזכה בכוכב הזה,
?עלינו להיות יותר טובים מאויבינו.
?המעטתי בערכך.
?ואני בערכך.
?אני מניח שלא אוכל לשכנע אותך ?לחזור חזרה לכדור הארץ,
?הקרב שלי כאן,
?המלחמה רחוקה מלהיגמר.
?אני קרובה יותר מאי פעם לניצחון,
?תודות לך.
?נתראה בקרוב.
?אני מקווה שזה נכון.
?אז מה עם אבא שלך?
?מה את עושה פה?
?באתי להחזיר לך את זה.
?הילדה הקטנה הזו,
?שהייתה כה נואשת לזכות באהבת אביה,
?השארת אותה לצד הדרך.
?והייתי הילדה הקטנה הזו במשך כל השנים האלה.
?כמהתי לאבא שלי שיחזור אליי.
?התפללתי שיום אחד הוא יראה אותי ויאהב אותי,
?בגלל מי שאני.
?תודה שבאת למסיבה.
?נתת לי מתנה מדהימה.
?הראית לי שאני כבר לא הילדה הקטנה
?והפחדנית שהייתי בתמונה הזו.
?אני אישה מבוגרת,
?וטוב לי עם מי שאני.
?ויש לי מזל שאני מוקפת באנשים
?שמעריכים אותי ומוקירים אותי.
?סוף סוף הבנתי שאני לא זקוקה לך
?כדי לראות אותי או להבין אותי ?או אפילו לחבב אותי.
?אני לא זקוקה לדבר ממך.
?אני כבר בסדר.
?להתראות, אבא.
?את כל המשפחה לה אני זקוקה.
?אני שמחה בשבילך.
?ואני שמחה
?שהצלחת לסגור את הפרק הזה. זה טוב בשבילך.
?ו...
?מי יודע, אולי זה יגרום לך ?להרגיש אחרת לגבי דברים.
?את מדברת על ילדים?
?כן.
?מותק, זה שאני לא רוצה ילדים
?לא קשור להורים שלי או לילדות שלי.
?הרגשות שלי כלפייך ?עמוקים יותר מכל דבר שאי פעם הכרתי.
?אני יכולה לדמיין את החיים שלנו יחד.
?והם מלאים ועשירים ו...
?מדהימים.
?אבל אין ילדים בתמונה הזו.
?את כל מה שאני זקוקה לו, אלכס.
?אני מניחה שאני צריכה לדעת ?אם את מרגישה אותו הדבר.
?כן.
?ברור שכן.
?תודה, בן.
?אז זה כדור הארץ.
?זה אפילו לא החלק היפה.
?אני לא יודע, זה מוצא חן בעיניי.
?את יודעת, אני לא בטוח שהייתי מצליח ?לעשות זאת בלעדייך.
?היית מצליח.
?אתה האדם ואיש המאדים החזק ביותר ?שאי פעם הכרתי
?ואני שמחה שהייתי יכולה להיות שם איתך.
?נתראה מחר.
?אין בעיה, בוס.
?ברוך הבא לכדור הארץ, מר ג'ונז,
?גידלת בן טוב.
?כולם יכולים לעשות זאת על כדור הארץ?
?לא, היא מיוחדת.
?אז מה נעשה עכשיו?
?נלך הביתה, אבא.
?נלך הביתה.