- בפרקים הקודמים של ספרטקוס -
אם תצא למלחמה
יהא גורלך .מעשים גדולים ונוראים
,אפנה צפונה .לכיוון האלפים
.יפוצו אחינו לכל עבר
.נוכל לכפות מתקפה מהדרום
פומפיוס יוכל למנוע מספרטקוס גישה אל ההרים
.והתחמקות מאחיזתנו
לא אהיה כה עדין .בפעם הבאה
?היא הצטרפה למרד
חמש מאות מלוחמיך .תמורת חיי טיבריוס
.לנער אין כל ערך כעת
,קרסוס עוד יכבד את החליפין
אם תיתן לו דבר אחר .בו חפץ ליבו
.הכן את הלוחמים לצעידה
,אצא אל עבר ספרטקוס
.ואביא סופו הראוי
~ ס פ ר ט ק ו ס ~ - מלחמת הארורים -
- פרק 10 ואחרון בסדרה - - נצחון -
,epitaph תורגם על-ידי Qsubs ועדי-בלי-בצל-מצוות
ZIPC סונכרן על-ידי Qsubs מצוות
אמור לבני מינך ,להסיר שלשלאות מעבדיהם
או שבתיהם יימלאו כזה שלך .בדם ומוות
?מי אתה
אני
.ספרטקוס
.הותקפה וילה נוספת
?כמה בסך הכל
.שש, במחצית מכך ימים
!אני ספרטקוס
הוא תוקף בזריזות .שיכולה להתחרות במארס המכונף
.ספרטקוס אך בן-תמותה
עוד לא זכיתי להכיר מי שיוכל ,להשתרע על פני מקומות מרוחקים
.בנשימה אחת
?חושב אתה שהדיווחים כוזבים אני חושב שהוא מיישם אסטרטגיה-
,שתבלבל את פומפיוס
ותגרום לו לרדוף אחרי צל עמום .של האיש עצמו
,עלינו הוטל לרסן את ספרטקוס .ולא על פומפיוס
,אם יחמוק התרקי מעבר להרים
,עול המפלה יוטל על כתפינו
.ועל אלו שנתנו חייהם במערכה
לא היה דבר ,זולת גחלים צוננים
במחנה המורדים .בו בא על טיבריוס קצו
סיירים קדמיים טרם הבחינו .בספרטקוס וצבאו
.הכפל את המאמץ
אדחוק את התרקי לשדה הקרב ,בהזדמנות הקרובה ביותר
ואתבונן בעיניו
בזמן שהחיים והתקווה .אוזלים מהן לנצח
.לוגו, סיים המלאכה
פעמים רבות נדהמתי לראות תחבולה מטורפת
,הנובעת ממוח קודח
אך זו שמכין אתה כעת .מתעלית על כולם
הטעינו את פומפיוס ,לכיוון צפון
,אך קרסוס עדיין מתקדם מהדרום .ביתרון מוחץ
התקווה טמונה רק .בהכרעת שדה הקרב האחרון
בקושי ארגנו רצועות .שיבטיחו אותה
הן יחזיקו מעמד די זמן
שיאפשר לאחרים .לחמוק מתפיסה
,אני מתפלל לכך
ואגיש העזרה הנדרשת .לבלימתו המזדיינת של קרסוס
,תפוס בחרב .ולו יהי כך
.הם לקחו ממני הכל
עוד תביא תועלת ,בקרב הקרב ובא
בהובלתם להרים .של אלה שאינם מסוגלים להילחם
,חזור למשימתך עם נאסיר
.והיכון למסע
,האיש יותר מת מאשר חי
ועדיין משתוקק .לתת חייו למטרתך
?מטרתי
?היא עדיין לא גם שלך
,איני קדוש מעונה על הצלב
שאתן בשמחה את חיי .למען יחיו הראויים לכך יותר
,אם כן טול הפוגה
.והכן לבבך טרם ההיפרדות
נראה שבחיים אחרים
ניצבתי חבוקה כך .עם קריקסוס
.הרבה נלקח מעימנו
בקרוב נתייצב ,מול לגיונותיה של רומא
.ונשיב לה גמול מר
?ייצרת את זה
,נקשור את היד לידית
כך שלא תישמט האחיזה .אם נצטרך לשסע בבשר הרומאי
איני מסוגל לנוס להרים .עם השאר
,למרות הפקודה .מקומי בשדה הקרב
.כפי ששלי לעולם לצדך
.שעתנו הגיעה
.איני רוצה לעזוב זרועותיך
,ואיני רוצה כן
.אך עלייך ללכת עם השאר
.בוא עמי
,את יודעת שעלי להישאר
,כדי שתוכלו להגיע להרים
,ולחיות מעברם השני .חופשיים מהרפובליקה
.אין חיים ללא מגע ידך
אמרת לי פעם שהאלים ,שלחו אותי להושיעך
.וטעית
,את היית זו שנשלחה
.ואני הייתי הזקוק לישועה
,מיומנותך נותרה שנונה .אימפרטור
,אחדד אותה לכדי קטלניות
לקראת ההתייצבות .מול מוריד הגשם
,הוא נראה שליו
?הלא כן
.כן, דומינוס
זהו צלם כוזב ;של הנער שהכרתי
תמיד חרוש קמטים
.ואפוף טרדות
,בבואה של אביו
.חמור סבר במראהו ובאופיו
,לא תמיד הוא היה כך ?האין זאת
,לא, דומינוס
.לא תמיד היה כך
השנים החולפות מקשיחות לב אדם ,בפני שמחות החיים הקטנות
עד שכל שנותר לו ,הוא דבר של אבן
.קר ולא סלחני
אני מייחלת בכל לבי לכך .שהמסע היה מקבל תפנית אחרת
ספרי על העבד .שגזל ממנו חייו
...אדם
,בא בימים
שצלקות אדוניו .חקוקות בבשרו
הלוואי שהוא היה ,נלקח מהעולם הזה
וטיבריוס
.היה עדיין בו
.התנצלותי על ההתפרצות .קיבלנו הודעה מהסיירים הקדמיים
?ספרטקוס .קומץ מלוחמיו נצפו בצפון-
,הורה לפרק את המחנה .ולפתוח בצעדה
.אימפרטור
.המלחמה מגיעה סוף סוף לקצה
ככל הדברים שהם תולדת אדם .ותשוקה שאינה במקומה
השומרים יחזירוך .למקום אליו את שייכת
.טרם שאלת מדוע פניתי ממך
האם התשובה ,תחזיר את הגלגל לאחור
?או תמחק זכרון פצע עמוק ,לא-
אך אתן חיי לראות שוב מחילה בעיניך
.על כל אשר עשיתי
.לו אך היה זה נוגע ללבי
ברגע שתתרחקו מהמחנה .תתפצלו למספר קבוצות ודרכים
כך הסיכוי טוב יותר להגיע להרים .מבלי שתתגלו על-ידי פומפיוס
,הייתי בטוחה יותר בגורלנו .לו אתה היית מוביל אותנו
,חייבים לעכב את קרסוס
כדי שאת והשאר .תוכלו לחמוק מתפיסה
,אמתין לך אם כן .למרגלות ההרים
.אך לא ארצה בכך
?איני חופשיה לבחור בעצמי
,כפי שאת מזכירה תכופות
אך לא לסכן חיים
.בתקוות שעדיין אשרוד
.לא תיפול בקרב מול קרסוס
כעת יש לך יכולת לראות מעבר ?למסך העתיד הלא ידוע
אני אך מאמינה
.באדם שאין שני לו
רב תודות
,על מילותייך
.ועל הנחמה שנוכחותך העניקה
.לכי
?המטרה ברורה לך
.מעולם לא היתה ברורה יותר
אך נאסיר ואנוכי לא נהיה .בין הפונים להרים
.דנו בנושא
.אינך יכול להילחם ,אך הוא מצא דרך-
.שחושלה ביד אוהבת
אל תבקש ממני לשבת בטל .בקרב המתקרב לבוא
חזיתי בנופלם של רבים .אותם כיניתי אחיי
,אתה האחרון שעודו בחיים
שעמד איתי כשהלודוס של בטיאטוס .הפך לעיי חרבות
אתה מכבד אותי
בהתייצבותך שוב לצדי .בקרב האחרון
.הם מוכנים למסע
,ידידיי
.הגיעה שעתנו להיפרד
דעו לכם ,שתהיו עמוק במחשבתנו
כשנתייצב .בפני קרסוס ולגיונותיו
.רבים מאיתנו ייפלו חלל
לא נותרו לא אסטרטגיה ולא תרגיל הונאה
שיוכל להסב מהלכו .של גורל בלתי נמנע
אך דעו לכם כי דמנו
יקנה לכם ההזדמנות הנדרשת ,לחצות את מעבר ההרים
אל מעבר ,מלתעותיה הלופתות של רומא
שהטילה בנו מוות
.וסבל
פצלו דרכיכם
.ותחיו כבני חורין
רב תודות
.על כל אשר עשית
.תודות, ספרטקוס
.רב תודות .תודות, ספרטקוס-
.יברכו אותך האלים
.רב תודות
!ספרטקוס
סיירים רומאים הבחינו בנו .בדרום העמק
?אילו סימנים נשאו הם
.שור מבעית על החזה
.קרסוס .נתפס בפיתיון המזדיין-
,צאו לדרך !ואל תסטו ממנה
!צאו
אשא תפילה
,לקצו של קרסוס
.ולנצחונו של ספרטקוס
.שבעתי מלים ופרידות דומעות
,אני משתוקק לדם
.ולזעקות אויבנו
.הבה נעשה זאת
!עצור
!בליסטראות היכונו
.אל תתקפו עד הינתן פקודה
!היכונו
!רומח
,איני מבקש עימות
רק להעביר מסר .מהאימפרטור קרסוס
.חנית
,שא דבריך
והתפלל לאלים שלך .שאמצא בהם ערך
?ראית אי פעם דבר שכזה
לבבות כה רבים ?פועמים לקראת קץ בלתי נמנע
?מדוע קראת לי לכאן, קרסוס
:מאותה הסיבה שבאת
.סקרנות
?והיא באה על סיפוקה
התעמתנו זה בזה ,במשך חודשים רבים
במהלכם שנינו ספגנו ,פגיעות כואבות
.אך לא החלפנו ולו מילה אחת
.אין כזו שתשנה דבר
,ייתכן
,אך בכל זאת אומר אותן
.בכל מקרה
.צאו מעלינו
.אימפרטור .ציית לפקודה-
,ידוע הדבר, האין זאת ?שלא תוכל לנצח במאבק הזה
תחושה שרווחה
בקרב כל הרומאים שהרגתי .והאמינו שכך
.בני ביניהם
,התנצלותי, אימפרטור איני יכול להביע צער
על מות החייל .שגזל מקריקסוס חייו
,הגאלי מת בשדה הקרב
.כבוד שנמנע מטיבריוס
,לא היה זה בפקודתי
,אך הוא נהג בגסות באשה
.ועל דעת עצמה תבעה נקמה
כשם שדעתי כה נרגשת ,מזכרו של בני
ושלך מזו של רעיה ...שכבר אינה
אל תתיימר .להשוות אובדנך לכך
בנך אחז בנשק .למען הרפובליקה
אותה זו שנטלה מזרועותיי ,רעיה חפה מפשע
.וגזרה עליה עבדות ומוות
וכעת תוביל אלפים שיצטרפו אליה .בתקיפה עקרה
,יקרה אשר יקרה לאנשיי
זה יקרה .כיוון שאנו בחרנו בכך
,אנו נקבע את גורלנו ,לא אתה
,לא הרומאים
.אפילו לא האלים
אינך בוחר אלא את מועדו .ומיקומו של סוף המסע
,מוטב ליפול חלל בחרב
.מאשר בשוט האדון
?וזה ירפא פגיעה מכרסמת
,אם מוריד הגשם יחולל נס
,ויביס את קרסוס ולגיונותיו
,האם הוא ייסוג מהרפובליקה
שבע רצון על כי עשה צדק ?עם אלה שכה פגעו בו
,אין צדק
.לא בעולם הזה
סוף סוף
.דבר שאנו מסכימים לגביו
,כשניפגש שוב
.אהרוג אותך
,לא
.אתה תנסה
זה כל שיכול לעשות .אדם בן חורין
אינך יכול לשים מבטחך .בדבריו של ספרטקוס
איזו סיבה תהא לו ?להפוך לשונו בנושא זה
איני מתיימר להכיר סדרי .מחשבותיו המזדיינות של עבד
,אמור לי שוב
איזוהי היד אשר שמה קץ ?לחיי טיבריוס
,זו השייכת לאדם בא בימים ...כפי שאמרתי
ספרטקוס דיבר על אשה
המונעת
.מנקמה
הוא רק זמם שקר .כדי שנפנה זה כנגד זה
איום בחורבן ,הוא גמול רמייה שכזו
.לכל מי שיתן לה יד
אך ורק באמירת האמת
.טמונה תקווה לסליחה
היו אלה ידיי אשר פעלו נגד טיבריוס
.והפרידו אותו מעולם זה
,כה אכזר היה מגע ידי
שתפגעי בלבי ?באמצעות בן אציל
דברי, כל עוד יש לך גרון !להוציא קול ממנו
!אתה מאשים את הקורבן
הבן "האציל" המזדיין שלך
.כפה עצמו לתוכה
אחד מני מעשים רבים .שגרמו לגורלו הראוי
!עוד שקרים .זו האמת-
אהבתו אליך הפכה לשנאה ,בעקבות הדקימאטיו
והוא הכה בך ,בדרך היחידה שעמדה לו
זו שידע כי תפער .את הפצע העמוק מכל
?מדוע לא סיפרת לי
.ניסיתי, על רכס מליה
אין שום טעות שתגרום לאב .למנוע מחילה מבנו היקר לו
ביקשנו שלא לגרום לך .עוד כאב לא מוצדק, מרקוס
...הסיבה שהסתרנו את האמת .צא מעלינו-
,בן
.הוא אך בבואת אביו
?כזה אני
!?מעוות ונלעג
,הנך כפי שהיית תמיד
,אדם טוב .העושה את המוטל עליו
.התנצלותי
.התנצלותי על כל סבלך
דעי לך כי הכל יסתיים ,עם נפילת ספרטקוס
ואירועי המלחמה המצערים
.יהפכו למשעולי זכרון ישן
- תראקיה -
,זהו עול כבד
לחזות בקץ המלחמה .ולשקול את מחירה המר
אינך מאמין שנוכל ?להביס את קרסוס
אתה תמיד מכשף ,את הבלתי אפשרי
,ולא אהמר נגדך במהלך האחרון ...אך
.הסיכויים אינם לטובה
,לא
.הם אינם
הייתי מציע משקה ,לרומם את הרוח
.אך לאחרונה חדלתי מכך
.שמתי לב לכך
גם אני הנחתי למרדף חסר מעצורים
.כאשר נכבשתי בלב טהור מכל
?אתה מדבר על אשתך
,כששכבנו יחד לראשונה
היא סיפרה לי כי האלים ,שלחו נבואה בחלומותיה
וחזו כי לעולם .לא אוהב אשה אחרת
?צדקו דברי הנבואה
,מצאתי נחמה באחרות
אך נותרה ריקנות .שלעולם לא תוכל להתמלא
נותר חלל
,במקום בו פעם הלב
.כאשר סורה נלקחה ממני
שאלת פעם כיצד ניתן .להגדיר נצחון
חשבתי כי התשובה טמונה .במות רומאים
?דעה שכבר אינך מחזיק בה
.החיים הם המגדירים אותו
לא מותם של הרומאים, לא זה שלנו ,או של היוצאים אתנו לקרב
,אלא חייהם של סיבל
,של לייטה, של האם ובנה .של כה רבים נוספים
,הם כולם סורה
.ואבטיח כי יחיו
מטרה לה גם אני .אוכל להתמסר
אם ברצוננו לתת לאחרים סיכוי כלשהו נגד קרסוס
,עליך יותר מאשר להתמסר לה
.עליך להנהיג
.ויכוח ישן, ספרטקוס
.אשר אותו יש ליישב כעת
לא אוכל לעשות כן .אלמלא תתייצב לימיני
.אין אדם הראוי לכך יותר
?מה תרצה שאעשה
.את הבלתי אפשרי
?הלוחמים מוכנים
.אכן, אימפרטור
.רב תודות
.על שירות נאמן
ספרטקוס טיפש על שמתייצב הוא .מול לגיונותינו עם כה מעטים
הוא הוכיח עצמו ,בדברים רבים
.אך טיפשות אינה נמנית עליהם
.הם ניצבים כאוקיינוס
כמו ביום בו קריקסוס .נסחף מחופי החיים
הם רק מעניקים הזדמנות
.לשחות בים של דם רומאי
..."מעשים גדולים ונוראים"
?מה משמעות מילים אלו
,אזהרה
שהביעה אשתי האהובה
.לאדם שאינו קיים עוד
,במהרה קרסוס יתן פקודה
ונתמודד מול לגיונותיו .בשדה קרב פתוח
אנו עומדים בצילו ,של כוח גדול מאיתנו
אשר הרפובליקה שלהם מטילה ,על חיי כל אדם
,כל אשה וכל ילד
.אשר נידונו לחשכת העבדות
,כפויי יגע וסבל
כדי שבעלי ההון והמעמד
יוכלו לחזות בצמיחת הונם .ללא כל צורך או מטרה
הבה נלמד אותם
שכל אלו שנשמה באפם ,הם שווי ערך
ואלו המבקשים לרמוס ברגלם את צוואר החרות
יפלו
!למול זעקת החופש
אף אויב פצוע לא יבורך .במוות ברחמים
יהיו ללקח כל אלו אשר העזו להרים ידם
!כנגד תהילתה של רומא
!הרם בליסטראות וקטפולטות
!קדימה
!הצת
!מוכן !שחרר! -שחרר-
!קדימה
,השמיעו תרועת התקדמות
!ויהיה מרד זה לזכרון נשכח
!להתקדם
!לעמדות
.עצור
!עצור
!להסתער
!כן
!קשתים
!עכשיו
.הפרא מוכח כרב תושייה
הוא אך דוחה את בוא הגאות .בגרגרים של חול
!תנו אות למערך טסטודו
.הם נוקטים במהלך הצפוי
הבה נראה להם .אחר ובלתי צפוי
!עכשיו
תן פקודה .לבליסטראות וקטפולטות
?תמטיר מוות על לוחמינו אנו
אני אסיים !את המלחמה המזדיינת הזו
!אל תחדלו להתקדם !חתרו קדימה
!שיזדיינו האמהות שלכם
העבדים נופלים קורבן .לאסטרטגיה וארגון טובים משלהם
.כמותם גם הרומאים שבפיקודנו
,הפסד מצער
אך כזה שברצון איעתר לו .על מנת להביא לקצו של ספרטקוס
!פרשים באים
!מאחור
!סובבו הבליסטראות !מהר
!אתה שם, הגן על האגף השמאלי
,קיסר .טול פיקוד על העמדה האחורית
אל תרשה להם !להידרדר לאי-סדר
!אנו חייבים לסגת
!לא .לכך הוא מצפה
!תקעו בקרנות ונתקדם
!קסטוס
לו רק הייתי אתה
.ליום אחד בלבד
!אגרון
,שמור על האגף שלך !אל תיתן להם לסגור עלינו
!נאסיר
!ניבייה, עזרי לגניקוס
!זוזו !בואו-
!ספרטקוס
!אימפרטור
!הגנו על האימפרטור
!קרסוס
,זהו יום מהולל .ישנם לנו רומאים כה רבים להרוג
ישנו רק אחד .אשר יש משמעות לחייו
,שים לבך לשדה הקרב .ואני אגזול אותם
!הישארו בשורה
קחו את האמפורות !וימלאו את ייעודן
!קיסר
.קראו למרפא ,לא אבקש תרופת שיכוך-
אלא רק לשוב לשדה הקרב כשדם המורדים
!חם על פניי ,אל תסכן עצמך עוד-
אם תיפול .ספרטקוס יזכה ליתרון
ייחלתי לפגשך .במאבק אמיתי
כפי שייחלתי לראות את ראשך .נפרד מהצוואר המזדיין שלך
!סקסה
שוב אני נמצאת
.בין זרועותיך
הבטחתי
שבפעם הבאה שניפגש
.אגזול את חייך
,בוא אם כן
.ונסה לגזול אותם
!מערך קרב
.היא אינה שייכת לך, שפחה
!לא
!להסתובב
!עצור
!לא
!עצרו
,הלוואי שנולדת רומאי
.ועמדת לצדי
יבורך הגורל
.שלא קרה כך
!אגרון
.תן לי חרב
.אימפרטור
,הרפו ממני
!וכבשו מחדש את הגבעה
שוב מסייעים האלים לספרטקוס
!להתחמק מאחיזתנו המזדיינת
,הוא בוכה מאלף פציעות
ואם לבו עודו פועם .הוא יחדל כהרף עין
רבים מהנוהים אחרי המטרה המטורפת
.עודם נאחזים בחיים דועכים
דאג שיוצבו כלקח מובטח ,לאורך ויה אפיה
וידעו כל העבדים בדרך לרומא אמנו
מהו גמולם של אלו .היוצאים נגד אדונם
סוף מביש
לאגדה
.אשר היה פעם אלוהי הזירה
אגדות אינן אלא ,עצמות ובשר של חלומות
הנרקבים .בשמש המציאות האכזרית
מראה קשה הוא
לחזות במי שהיתה כה נאהבת .בין הנידונים
.היה ידוע כי השתייכה למרד
,סלחתי לסיבה
.אך עלי למלא חובתי
.פומפיוס
יבורכו האלים, מתברר שאתה .בריא ושלם, ידידי הוותיק
חששתי שספרטקוס ומורדיו ,ידרסו אותך
.טרם שהנסתי אותו מצפון
?בצפון
נתקלנו בצבא מורדים .המנסים להגיע להרים
,הודעה יצאה כבר לרומא
המכתירה את פומפיוס המנצח
.כנגד אויב שלא יכולת להכניע
אתה תובע לך במרמה .זר עלי דפנה
...ספרטקוס הובס
.בצפון .בידי פומפיוס הנועז
.גיבור היספאניה
.לכבוד הוא לי
,לכבוד הוא לרומא
ולכל אלו תמימי הדעים .אשר חפצים בשגשוגה
.אם כן מאוחדים אנו במובן זה
.הבה נסעד יחדיו עם שובך
אחרי כל אשר סבלנו
אתה מרשה לפומפיוס לגזול ?את הנצחון מהידיים הראויות לו
.בהתניה שיהפוך לבן ברית
,נתייצב אימתניים ,טריאומווירט
במטרה להסיט .את נתיב ההיסטוריה
.תמיד תדבר על העתיד
.העבר איננו ניתן לשינוי
.בהווה טמונים רק חרטה ואובדן
רק בימים העתידים לבוא ,יוכל אדם למצוא נחמה
.כאשר הזכרון יתפוגג
!גניקוס! גניקוס! גניקוס
.עודנו בחיים
.הגענו להרים
,חיכינו לך
.כמובטח
?כולם בטוחים
פומפיוס התקיף .את המחצית השנייה
.רבים אבדו
עלינו לקחתו למעבר ההרים
.טרם שנתגלה גם אנו
.הסירו ידיכם
.אנוח קצת
.לא נוכל להישאר כאן
,לא, לא תוכלו
.ואף לא אוכל לבוא אתכם
.ספרטקוס
,ספרטקוס
.זהו אינו שמי
סוף סוף אשמע אותו שוב
,נישא בפי אשתי האהובה
.בברכה לה נכספתי
.אל תזילו דמעה
אין נצחון גדול יותר
מעזיבת עולם זה
.כאדם חופשי
,יום אחד
;רומא תיכמש ותתפורר
אך אתה
תיזכר לעולם
.בלבבות כל הכמהים לחופש
,epitaph תורגם על ידי Qsubs ועל-ידי עדי-בלי-בצל מצוות
ZIPC סונכרן על ידי Qsubs מצוות
תודה לכל המתרגמים שהשתתפו ועזרו :גם בעונות הקודמות
Shaked7, אלכסנדר פן, glbegin Mithrandir, ~Moshe~
Qsubs חברי צוות .בעברם האפל ובהווה
תודה מאיתנו .על הצפייה ועל הפרגון
זיו עפגין מזל טוב על השיחרור!
!אני הוא ספרטקוס