WEB-DL / WEBRip / WEB אורך: 1:18:59 24 :FPS
הובא, סונכרן ונערך על ידי אריאל אפרתי
!צפייה נעימה
,בוליווד, ידועה בשירה
בריקוד
,ובמלודרמה
?אבל ביהודים שבה
למעשה עיצבה אותה קהילה שבה .הנשים תפסו את קדמת הבמה
.והנשים היהודיות
הייתה קהילה אנגלו-הודית ויהודית .שגם דיברה הינדית
כך הן היו הגיבורות הראשונות .של תעשיית הקולנוע המקומית
.הכוכבות הכי סקסיות
.הסרטים הגדולים ביותר
הן הראו להודו שזה מגניב .שנשים ייחשפו
?מי היה מעלה בדעתו
כוכבות-על יהודיות .על מסך הכסף ההודי
.זהו סיפורן
.צילום מהוראט, שלום, בוליווד
!להפעיל מצלמה. אקשן
"שלום, בוליווד"
- סרטו של דני בן משה -
,מומבאי, או בומביי ,כפי שנקראה בעבר
היא מטרופולין הידועה .בתעשיית הקולנוע שלה
כשהקולנוע ההודי נוסד לפני יותר ממאה שנה
חל איסור מוחלט על נשים הינדיות ואסלאמיות
,להופיע בפומבי
,אז כשהבמאי הראשון של הודו דאדאסאב פאלקה, חיפש שחקניות
הוא הלך ,לרובע האורות האדומים
אך אפילו הנשים שהסכימו להופיע בפרטיות
,סירבו להופיע בפומבי
לכן את תפקידי הנשים .שיחקו גברים
נראים כאן בסרט הראשון ,"של הודו, "ראג'ה הארישצ'נדרה
שבו המלך שוהה עם קבוצת בחורות מפזזות
,לבושות בסארי רטוב .את כולן משחקים גברים
אך במדינה המגוונת הזאת .היה פתרון זמין
במדינה שבה ,יותר ממיליארד הינדים
כמעט 300 מיליון מוסלמים
,ומיליוני נוצרים
.היו כמה אלפי יהודים
היהודים ההודים היו חלק מהמיעוטים הלא הינדים
,ולא מוסלמים ,המוכרים כאנגלו-הודים
שאימצו את .המדיום הקולנועי החדש
עד מהרה נשים החלו ,לקבל עליהן תפקידי משחק
אך הנשים האלה היו ,מהקהילות המתקדמות יותר
רייצ'ל ראובן עורכת .לא מההינדית והמוסלמית
הקהילה המתקדמת ביותר .בתקופה זו היתה הקהילה היהודית
לא רק נכונותן להציג את סחורתן
הוביל את הבחורות היהודיות .לעלות על מסך הכסף
עצמות הלחיים הגבוהות שלהן
הקנו להן ,את הלוק ההוליוודי הפופולרי
ראמולה המוכרת בשם רחל כהן ובתנאי הצילום עם האור הנמוך באותו זמן
עורן הבהיר יותר .היווה יתרון ברור
אראטי דבי המוכרת בשם רחל סופר הן הוכיחו עצמן כמרכיב הכשר המושלם
להוספת עניין .לקולנוע ההודי המתפתח
מערכה 1: עידן הסרטים האילמים - - ותחילת הסרטים המדברים
בחורה יהודייה נחמדה בשם רובי מאיירס
ניפצה את הטאבו .על משחק נשי
מראשית שנות ה-20 של המאה ה-20
סולוצ'אנה המוכרת בשם רובי מיירס ,היא הייתה מלכת הסרט האילם
,ושם הבמה שלה היה סולוצ'אנה .שפירושו יפת העיניים
עיניה של סולוצ'אנה במיוחד .היו זוהרות כמו כוכבים
חיידר עלי שחקן ותסריטאי .היא הייתה יפהפייה .לא יכולת להסיר את עיניך ממנה
בארץ מרובת אלים סולוצ'אנה הייתה לוהטת כל כך
שהיא נראתה .בעלת השראה אלוהית
אחד המבקרים תיאר איך עוצבה כאילו בידי בראהמה
.ברגע ממוזל במיוחד
סולוצ'אנה הייתה חסידת אופנה הודית
,לפני שאנשים כאלה היו קיימים
.עם איפור ותסרוקת
היא לבשה את הסארי בצורה שובבה .שחשפה מעט את הרווח בין שדיה
סולוצ'אנה נעשתה כוכבת-העל .הראשונה בהודו
"ב"חתול בר של בומביי :סולוצ'אנה שיחקה שמונה תפקידים
,גנן, שוטר
,אשת החברה הגבוהה ,אדון מהיידראבאד
,גבר צעיר
,בלש
ילד רחוב
גלוית מזכרת של סולוצ'אנה ,ואירופאי וקבעה שיא קולנועי הודי
למספר התפקידים הכי גבוה .ששיחק שחקן בסרט אחד
תת-היבשת פיתחה אובססיה .כלפי היפהפייה הנועזת
היא הייתה פופולרית כל כך שאפילו מהאטמה גנדי
כלל את אחד מקטעי הריקוד של סולוצ'אנה
.באחד מסרטי הקידום שלו
לאורך שנות ה-20 .הייתה סולוצ'אנה כוכבת הכוכבים
,כמו כל ידוענית ראויה לשמה
סולוצ'אנה הייתה .בלב חוג המסיבות
,סולוצ'אנה ,שהתענגה על תהילתה והונה
הסתובבה להנאתה בבומביי במה שלפי הסברה
.הוא הרולס רויס הראשון בהודו
היא נזכרה: "תגובת הקהל ,תמיד הייתה חשובה לי
לכן ביקרתי בבתי הקולנוע" לבושה בבורקה
לגלות מה מבקרי הקולנוע" ."חושבים על הופעתי
סולוצ'אנה סללה דרך שנשים יהודיות ,אחרות הלכו בה במהרה
בייחוד בחורה יהודייה נחמדה אחרת ,בשם רוז עזרא
מיס רוז המוכרת בכינוי רוז עזרא שהזדהתה בשם הבמה .מיס רוז
.שמה של סבתי היה רוז עזרא
.היא הייתה כוכבת קולנוע
היא הייתה די שובבה ,ומלאת כיף ומלאת חיים
רייצ'ל ראובן, עורכת נכדתה של רוז ,היא אהבה את הטיפה המרה .קצת יותר מדי
סינתיה חלק-דינה בתה של רוז אמי גדלה במשפחה יהודית ,ספרדית שמרנית בכלכותה
.למעשה במרכז השכונה היהודית
היינו מעורבים במידה רבה .בקהילה היהודית שם
,רוז, כמו סולוצ'אנה .הייתה יהודייה מבגדאד
הקהילה מהמזרח התיכון הגיעה להודו
,בין המאה ה-17 למאה ה-19 הן כסוחרים
.הן כקהילה שבורחת מאנטישמיות
בכלכותה של שנות ה-20 ,רוז עזרא נישאה בגיל צעיר
אך היא התגרשה כעבור זמן לא רב
וסבלה ממצוקה כספית ,כאם יחידנית
אך הישועה חיכתה .בדמות הקולנוע
לכן ארזנו את חפצינו .ובאנו לבומביי ב-1935
היו הרבה הזדמנויות בבומביי .בתעשיית הקולנוע
רוז התאימה, ובזכות צעדי הריקוד המקסימים שלה
היא הפכה עד מהרה .לדבר הגדול הבא
הרבה מהתפקידים שהיו לכוכבות היהודיות
היו מקרה של .אמנות שמחקה את החיים
"רוז ב"נאי קהאני ב"נאי קהאני" רוז מגלמת .אישה מודרנית, משכילה ועשירה
זה סיפור שמציע את המיטב .שיש לבוליווד להציע
רוז נוסעת ברכבת עם החבר שלה
והרכבת מתרסקת .אל תוך המים
בן כפר מקומי עני .נושא את רוז ומאהבה ליבשה
,רוז, שתופסת מחסה במקדש
מקיצה משנתה ,לשמע קול שירה יפהפה
.ועד מהרה מגלה את מקורו
רוז לא מבזבזת זמן ומשכנעת את אליל הפופ
לעבור לעיר הגדולה .ולהטביע את חותמו בסצנת המוזיקה
רוז מלמדת את העילוי המוזיקלי שלה
את דרכי החברה ההודית .העשירה
זה כולל את החידוש .של שימוש בטלפון
משימתה העיקרית היא .להציג לו את דרכי הבמה
בעקבות התנהגותה הליברלית המפתה של רוז
הקולנוע של שנות ה-30 .היה שייך לה
בכלכותה, דודניתה של רוז אסתר אברהם הייתה מורה
פרמילה המוכרת בשם אסתר אברהם ,בבית הספר היהודי לבנים .והיא עקבה אחר הצלחת דודניתה
שמי חיידר עלי ואני שחקן ותסריטאי
.בתעשיית הסרטים בהודו
אמי המנוחה, שנולדה בשם ,אסתר ויקטוריה אברהם
חלמה להיות שחקנית .כמו דודניתה רוז
היא עמדה ליד הכרזות והתבוננה בכרזות הסרטים של דודניתה רוז
,ואמרה .אני רוצה להיות חלק מזה
ביום מן הימים אני רוצה להופיע .על אחד הקירות האלה
.וזה התגשם
נסיעה לבומביי לבקר את רוז .שינתה את חייה של אסתר לעד
.כל כך נרגשת לראות אותך ...מוכרחה ללכת. הבמאי קורא- השנה הייתה 1935, ופרמילה .ביקרה את רוז באתר צילומי סרט
מתוך ייאוש הבמאי צעק בזעם .שרוז נמוכה מדי לתפקיד
את אמורה להיות גבוהה רוז הצביעה ,לעבר דודניתה אסתר
,מה עם דודניתי ?היא גבוהה ולפני שהספקת להגיד "פפדאם כשר"
אסתר הוחתמה .באולפני הסרטים אימפריאל
פרמילה המוכרת בשם אסתר אברהם .רק באתי לביקור, זה הכול .זו הייתה רק חופשה
כשהסרט נעשה להיט גדול
והם גילו שהבחורה בעלת הגינונים האנגליים
,היא קצת מושכת ...קצת מוכשרת
.הלו
היא נעשתה ...פופולרית כל כך
.בוקר טוב
שהם היו צריכים להכין כרזות נפרדות
שמוסיפות אותה ,לכרזות המקוריות
."ומציג את פרמילה"
בדומה לרוז וסולוצ'אנה ניתן לאסתר שם במה
.ידידותי יותר למשתמש
זו אחת הסיבות שמעטים האנשים שיודעים
.שהכוכבות האלה יהודיות
ברוכים הבאים .לפרמילה הבוליוודית
כשהסרט יצא לאקרנים .חזרתי כוכבת
פרמילה נעשתה מיד שוברת שיאים בסרט שתקופת ההקרנה שלו
,הייתה הארוכה ביותר בהודו
וזה הסרט הראשון מתת-היבשת .שהוקרן בארמון בקינגהאם
יופיה של פרמילה הביא לה במהרה .תהילה גדולה עוד יותר
היא הייתה .מיס הודו הראשונה, 1947
לאורך שנות ה-30 וה-40 היו הדודניות פרמילה ורוז
,הדמויות הבולטות בקולנוע
אבל סולוצ'אנה .שמרה בכל זאת על מעמדה
הסרטים האילמים של סולוצ'אנה היו פופולריים כל כך
שרבים מהם קיבלו גרסה מחודשת ,"כסרטים מדברים כמו "אנארקאלי
רומן היסטורי שבו סולוצ'אנה .מגלמת רעיית קיסר מוגולי
הסרט המדבר, שהמשיך מהמקום ,שבו הפסיק הסרט האילם
היה אחד הלהיטים הגדולים .של העשור
כשהצאצא שלה נקלע לסכנה אחרי שנפצע בקרב
דמותה של סולוצ'אנה .שוקעת בייאוש
כשנראה כי אפסה כל תקווה
הוא שב לחיים באמצעות נוכחותה ,של אנארקאלי
בחורה פשוטה שמצילה את הנסיך ,בכוחות הריפוי הקסומים שלה
אולם צרות מתבשלות בחצר המלוכה
כשהנסיך ששב לאיתנו מורד באביו
.ומתאהב בבחורה הפשוטה
כשנודע לקיסר המוגולי על איום הפרישה של בנו
פורצת מהומת אלוהים ,בארמון המלכותי
וסולוצ'אנה מנסה לשמור על שלמות משפחתה
.והשושלת המלכותית
סולוצ'אנה צופה בייאוש כשהנסיך אומר לאביו שהוא מעדיף
חתונה עם הבחורה הפשוטה .על פני הפיכתו לקיסר
קשה להיות רעיית קיסר מוגולי כשהיא מתווכת בין האב לבן
בניסיון סרק למנוע .את התמוטטות חצר המלוכה
בזמן שנשים יהודיות ,תפסו את קדמת הבמה על המסך
מאחורי המצלמה גברים יהודים אף הם עיצבו
את מה שכיום אנחנו מכירים .כבוליווד ואוהבים מאוד
את הסרט המדבר הראשון אלאם ארה", "אור העולם", ב-1931"
,כתב מחזאי יהודי דתי .דייוויד ג'וזף פנקר
הוא ביסס את הכיוון העתידי של הקולנוע ההודי
באמצעות יצירת התבנית על טהרת השירה והריקוד
.שמוכר ואהוב כיום בכל העולם
תרומה יהודית נוספת לקולנוע ההודי .הייתה הנשיקה
אחרי שהיהודי ההודי עזרא מיר ,שב מעבודה בהוליווד
הוא ביים סרט עם יותר נשיקות .מכל סרט אחר עד היום
,היה זעם מצד הצנזורה .והנשיקה נאסרה לעשרות שנים
המעורבות היהודית בנשיקה על המסך הצביעה על הגבולות
שסולוצ'אנה, רוז ופרמילה המשיכו למתוח
בסלילת דרך .לתפקיד מסוג חדש, הפתיינית
אם עישנת או שתית או לבשת חצאית קצרה מדי
,או נעלת עקבים גבוהים מדי .היית הפתיינית
הגיבורה צריכה להיות .כסילה תמימה כנועה
,הפתיינית צריכה להיות אישה מושכת מפתה ומרושעת למראה
.שהגיבור נמשך אליה תמיד
אם היא עוברת לידך .אתה חייב לסובב את הראש
עד כדי כך היא צריכה להיות ,מושכת בהופעתה
,במה שהיא מקרינה
שאתה חייב .להעיף מבט נוסף
פרמילה "ב"בסאנט תפקיד פתיינית קלאסי שפרמילה שיחקה היה כוכבת התאטרון
שמעמדה היה בסכנה בעקבות הגעת שחקנית חדשה
."בסרט מ-1942, "בסנט
השחקנית החדשה זוכה בליבו .של הגבר שפרמילה רצתה לעצמה
הפתייניות לא בוחלות ,בשום אמצעי
ופרמילה אומרת למאהבה הפוטנציאלי
שהיא תשלח יד בנפשה ,אם לא יישא אותה לאישה
אך גברים הודים .מכירים את דרכיה של הפתיינית
פתיינית תעשה ככל יכולתה .להשגת הגבר שלבה מתאווה לו
ואיזה גבר יכול לעמוד ?בפני שיר וריקוד טובים
נואשת מאי יכולתה ,לקנות את לב מטרתה
פרמילה אומרת למאהבה הפוטנציאלי
שהשחקנית השנייה ,מתראה עם גבר אחר
אך פעם נוספת הוא מסרב להאמין .לשקר שהיא טווה
בסופו של דבר, טובה של גיבורה ,תמיד גובר על הרוע של פתיינית
.שמעמידה את פרמילה במקומה
פרמילה נאלצת לעזוב את התיאטרון .ואת הגבר שאהבה
אמנם הפתיינית ,איבדה את הגבר שלה
,אך הפתיינית הייתה מנצחת
והקריירה של פרמילה הצליחה בגדול .בכך שניצלה את מיניותה
הם מיקמו את המצלמה ,כך שיוכלו לראות את גזרתה
,ירכיה ושדיה
לכן הצנזורים תמיד אמרו שפרמילה
נוטפת מיניות מוגזמת .על המסך בעיניה
אז תורידו את התמונה של עיניה
ותורידו את התמונה שבה ירכיה חשופות
ותורידו את התמונה .שבה חזה חשוף
בסופו של דבר .הורידו הכול מפרמילה
,אז אמי אמרה בסדר, אני אשב בבית
ואתם תיתנו לי משכורת ,של 10,000 רופי לחודש
שאני מרוויחה ביושר, ואז תוכלו .להוריד הכול מפרמילה
פרמילה באותה תקופה הוא הכניס .לא מעט מהכוכבים שלנו לכלא
,הוא חשב שיתפוס אותי .אבל הוא טעה טעות מרה
באתר צילומי סרט, פגשה פרמילה ,את הגבר שיהיה לבעלה
,השחקן המוסלמי חסן עלי .שהיה מוכר בשם הבמה שלו קומאר
?את קוראת לזה משחק במאי כועס נזף בפרמילה .על הופעתה
קומאר התפרץ פנימה ואמר לבמאי שלא כך מדברים
.אל שחקנית ראשית
ולפני שפרמילה הבינה מה קורה המהרג'ה על הסוס הלבן
,דחף את הבמאי ארצה ,תפס בידה של פרמילה ועזב איתה
!שניכם מפוטרים אבל הבמאי אמר את המילה האחרונה
ופרמילה התאהבה עד כלות .בגבר עם אומץ הלב של מוגולי
.זה היה רומן אחד גדול
לאורך 22 שנה .רק ניהלנו רומן
קומאר היה שחקן ראשי בתקופתו
שידע לבצע היטב .את השירים
פרמילה וקומאר היו זוג מפורסם ,שלעתים קרובות לוהקו יחד
."כפי שלוהקו ב"ג'אנקאר
,כפי שהקריירה שלהם פרחה ,פרחה גם משפחתם
והם הקימו בית שמבוסס .על דו-קיום רב-דתי
זה נעשה מיזוג של יהודים ומוסלמים ,שדרו בכפיפה אחת
לפיכך היה חינוך .לשתי תרבויות בו זמנית
,אז ינקנו הרבה מהאסלאם ,לימדו אותנו את השפה
.התבקשנו לקרוא בקוראן
על המסך קומאר שיחק תפקידים .ששיקפו את הגיוון בהודו
בבומביי הקהילה היהודית .והמוסלמית חיו זו לצד זו
כמונותאיסטים, היה להם יותר מן המשותף זה עם זה
משהיה להם עם ההינדואיזם .ואלוהיו הרבים
.אני צאצאית של שני יהודים
אמי היא מה שנקרא .יהודייה בגדאדית
הבגדאדים הגיעו להודו כסוחרים .בשלהי המאה ה-19
.אבי הוא מבני ישראל
הם בני ישראל המקוריים .שנסחפו אל חוף קונקאן
היהודים הגיעו לראשונה להודו ,לפני יותר מ-2,000 שנה
כשקבוצה ברחה מהכיבוש הרומאי בישראל
וחיפשה מפלט ארעי ,בדרך הבשמים שבה סחרו
אך אז פקד אותם אסון .כשספינתם טבעה בסערה
במשך 2,000 שנה גרו יהודים ,בעשרות כפרים על חופי קונקאן
,מרחק שיט קצר מבומביי שם פרחה דתם
.בתוך הגיוון התרבותי של הודו
לקחו אותנו לעתים די קרובות כילדים לים לאורך החוף שם
וסיפרו לנו את ההיסטוריה .של הגעתנו למדינה
האדמה עשירה ,ורוב האנשים חיים מהאדמה
,אך זו עיירה קטנה
והרבה מהיהודים השאפתנים .נסעו ובאו לעיר הגדולה
אותה עיר, בומביי, הייתה בשנות ה-40 נווה מדבר קולנועי
,שבה הקריירה של סבתה של רייצ'ל .רוז, הגיעה לשיא
.אמי אהבה בגדים .היא הייתה אופנתית מאוד
הייתה לה כמות עצומה של שמלות סארי
והייתה ידועה ככוכבת הקולנוע .שמתלבשת הכי יפה בתקופה זו
היא למעשה גרה ,במקום יפהפה במארין דרייב
.בית מפואר
,רוז הייתה המארחת המושלמת
ולאחר שרקדה במלון הטאג' מהאל ,בכל מוצאי שבת
.המסיבה שאחרי הייתה בביתה
סינתיה חלק-דינה בתה של רוז היא הזמינה את התזמורת .והבחורים לבית
כשגדלתי, אני זוכרת ,שהייתי בת 13, 14
.למדתי לרקוד ג'יטרבאג
.אבל לא הכול היה כיף
להיותה כוכבת קולנוע .היה מחיר
אני זוכרת שהיא יצאה מהבית ,מוקדם בבוקר
ישבתי לרגליה כשהיא חזרה והתבוננתי בה מסירה את האיפור
.מאוחר בערב
לא זכור לי .שאכלנו יחד ארוחת ערב
משלהי שנות ה-40 השתנה תפקידה ,של סולוצ'אנה כשהתבגרה
אבל בכל זאת היה לה הכוח .לעורר מחלוקות
סולוצ'אנה "ב"ג'וגנו ב-1947 החרים ראש הממשלה "את "ג'וגנו
,על חוסר האחריות המוסרי שלו
כשגבר צעיר נפל בקסמיה .של סולוצ'אנה המבוגרת
,בשנות ה-40, מחוץ למסך היא פעם נוספת העזה ללכת
,לאן שאף אישה לא הלכה לפניה .בכך שנעשתה מפיקה
רובי מרדכי דודניתה של סולוצ'אנה היא הפסידה הרבה כסף .כשהחברה שלה פשטה רגל
אף שההפקה ,הייתה כישלון כספי
פעם נוספת סולוצ'אנה .ניפצה איסורים
פרמילה מיהרה לחקות .את בת דתה
'מחוץ לחלון בבר הנמל בטאג ראינו מגדלור
,והשארנו אותו כסמל שלנו .ונעשינו מפיקות
הן הקימו חברה ,בשם סילבר פילמס
הפיקו 16, 18 סרטים .עם כוכבים גדולים
,ראג' קאפור כגיבור ,בסרט אחר נארגס
.מולטילאל, צ'נדרמוהאן
.כרזות גדולות, סרטים גדולים
,כמה נכשלו .כמה היו להיטים
,עבור חיידר האופציה המקצועית היחידה הייתה
.להיכנס לעסק המשפחתי
הסרט הראשון שבו שיחקתי ,"הוא "מלך הג'ונגל
.שיחקתי את בנו של טרזן
.הייתי אז בן 10
.לאחר מכן לא יכולתי ללמוד
,רציתי להיות שחקן קולנוע .ילד שחקן
,זה לא היה קל .נתקלתי בקשיים
לא יכולתי להשלים .את הלימודים. עזבתי
היה סרט ."בשם "בוט בנגלה
,הם רצו רקדני טוויסט טובים ברקע .אז התנדבתי
חיידר עלי - - "ב"בהוט בונגלה
,כמובן .קיבלתי על זה תשלום
,הייתי אז בן 16 .רקדתי בשיר
ואז קיבלתי מתנה ,מדודי ג'ון אברהם
,הוא השאיר מצלמת 8 מ"מ מקרן 8 מ"מ
.ומכשיר עריכת סרטים 8 מ"מ
.התחלתי ליצור סרטים ביתיים
באמצע שנות ה-40 הגיע לשיאו מאבקה של הודו לעצמאות
.וקולנוענים הצטרפו למערכה
סרט אחד סיפר סיפור יהודי ,להמחשת טיעונם
"יהודי קילאגי" ."או "בחורה יהודייה
העלילה מתרחשת בתקופת .הרומאים במה שהיא כיום ישראל
זה מן הסתם .נתפס כסיפור אקזוטי
לעתים קרובות עלילות סרטים התרחשו במקומות כאלה
להסוות גזענים קולוניאליים ולא-קולוניאליסטים
רייצ'ל דווייר מרצה לקולנוע הודי שכמובן נועדו .לייצג את הבריטים וההודים
- מערכה 2: תור הזהב -
,זו למעשה תחילת תור הזהב
.לאחר העצמאות
וזאת במידת מה כי זה נתפס .כתור הזהב בתולדות הודו
ובלב תור הזהב של הקולנוע ההודי
היו אולפני אר-קיי .של ראג' קאפור
בתור הזהב אחת הדמויות הכי ססגוניות
של אולפני אר-קיי ,הגיעה למסך
.זו הייתה נאדירה
נאדירה - - המוכרת בשם פרחאת יחזקאל
סולוצ'אנה, רוז ופרמילה היו שחקניות מפורסמות
,ורבות עוצמה בזמנן
.אבל אז נאדירה הגיעה
היא לקחה מה שהיה להן .וניכסה את זה לעצמה
סרטה הראשון של נאדירה ,"הוא "אן
,סרט גדול אדיר
מעין רומן רוריטני בהשתתפות ,הכוכב הגדול ביותר באותה תקופה
.דיליפ קומאר
היא שיחקה תפקיד ,של ילדה מפונקת
.והסרט היה הצלחה ענקית
אן" הוא הסרט הראשון" שהופק לאחר העצמאות
שזכה למעמד גלובלי .ולהקרנות בכל העולם
נאדירה, שהמשיכה מהמקום שבו הפסיקו הכוכבות היהודיות
,שלפני העצמאות ביססה עצמה
כפתיינית הקלאסית של הודו ."בסרט המפורסם "שרי 420
.שלום
רישי קאפור מפיק ושחקן היה לה תפקיד של פתיינית .כי היא נראתה מושלמת לתפקיד
,זה היה אופנתי כל כך ,זו הייתה הבכורה שלה
.וזה נחקק בזיכרון הציבור
"נאדירה ב"שרי 420 מחזיק הסיגריה והסיגריה .והכפפות הארוכות
היא לבשה שמלות זוהרות נפלאות ,והיו לה תסרוקות נאות
היא עישנה סיגריה במחזיק סיגריות והתעניינה בכסף
,והיה לה עוזר מפוקפק לצידה
היא נראתה כהתגלמות .כל הרעות החולות של המערב
.להתראות, יקירתי
לגלגה על הגיבורה .ופיתתה את הגיבור
.הפתיינית הקלאסית
שמה מאיה .ושם הגיבורה וידיה
וידיה בהינדית זה ידע .ומאיה זה כסף
לכן זה היה מאבק .בין גבר שצריך ידע או כסף
,'הודו רק זכתה לעצמאות ב-47 .'והסרט צולם ב-54
הנוער במדינה היה חסר תכלית .באותה תקופה
הם לא ידעו מה המטרה שלהם .ואיך להגיע אליה
הסרט עסק בבחור צעיר משכיל
,שלא מצליח להשיג עבודה והוא מתוסכל מאוד מהחיים
ואז הוא נגרר ...למעשי שחיתות
שבעזרתם הוא יכול להצליח .והוא מרוויח הרבה כסף
.יש מאבק בין טוב לרע
הוא מנסה להשתלב בחברה ,בעזרת אישה בשם מאיה
.בגילומה של נאדירה אנטי
הייתה לה שמלה נהדרת שעיצב .מעצב מפורסם באותה תקופה
היא הייתה ,צמודה כל כך לגופה
זה היה הדוק כל כך
שהיא לא יכלה לשבת .לכל אורך צילומי השיר
כדי לנוח היה להם לוח ענק בזווית מסוימת
והיא נחה עליו
כדי שהשמלה .לא תיהרס ולא תיפרם
היא הייתה צריכה להיראות .עגלגלה ומשגעת
.היא נטמעה בדמות
היא הפכה לכוכבת בן לילה .בעקבות הסרט
נאדירה הייתה מפורסמת :בשורת הפתיינית שלה
בין שתי רעות אני תמיד בוחרת" ."בזו שלא ניסיתי קודם
מאחר שמעולם לא היה טאבו בנוגע למשחק גברי
דוד דויד המוכר בשם דויד אברהם גברים הינדים ואסלאמים שיחקו
מהימים הראשונים .של הקולנוע ההודי
,אבל גבר יהודי קטן אחד ,דייוויד אברהם
היה צפוי .להפוך לאגדה קולנועית
כמו כל בחור יהודי טוב
משפחתו של דייוויד הבטיחה ,שתהיה לו השכלה ראויה
הם שלחו אותו .לבית ספר למשפטים
הוא רכש הסמכה בעריכת דין ,באי רצון
אבל הקולנוע .היה אהבתו האמיתית
.הוא פשוט נדבק בחיידק
הוא היה חייב .להיות מול המצלמה
בעיני דייוויד, זה היה הרבה יותר מעורר השראה
.מבית ספר למשפטים
אחת האוניברסיטאות הכי טובות .היא אולפן סרטים
הוא מספק לשחקן .ניסיון מגוון עד מאוד
כל כך הרבה חומר למחשבה
וכזאת הזדמנות ללמוד ,את האופי וההתנהגות האנושית
שכל עוד אתה שם אתה מרגיש שכל אדם שאתה פוגש
.הוא המדריך שלך
בארץ של גיבורים חסונים
זו הייתה עבודה קשה ,בשביל בחור יהודי קטן
אבל היה לו בדיוק מה שנדרש .להפוך לשחקן אופי
דייוויד היה ,בגובה 1.55 מ' בלבד
,הוא היה קירח .אבל הוא היה כריזמטי ביותר
ב-1954 הוא השיג פריצת דרך
כשקטף תפקיד .שהפך אותו לכוכב-על
הסרט הכי מפורסם שדייוויד עשה ,"הוא "צחצוח מגפיים
.בהפקת אולפני אר-קיי
,הוא אמר לדוד שלי ,דייוויד, יש לי תפקיד בשבילך
,של ג'ון צ'אצ'ה .קרי דוד ג'ון
בסרט הוא שיחק מבריח משקאות שמטפל בשני ילדים קטנים
.שעוברים התעללות מצד דודתם
,איך האיש טוב הלב, שהוא נוצרי ,ג'ון צ'אצ'ה שמו, הדוד ג'ון
,שהוא למעשה נכה .איך הוא דואג לשני הילדים
כמו הילדים העניים שסבלו מהתעללות
ולימדו אותם לגנוב .ולקבץ נדבות
.הוא חש שזה לא בסדר
לכן הוא מלמד אותם .לצחצח נעליים
הסרט הצליח כל כך שמ-1954 והלאה
דייוויד אברהם היה מוכר "בכינוי "דוד צ'אצ'ה
."או "דוד דייוויד
דייוויד זכה בפרס הקולנוע היוקרתי ביותר בהודו
."על "צחצוח מגפיים
.גם רוז זכתה לתשבחות
כשהיא הייתה ,בשיא הקריירה שלה
שנה אחת הוענק לה פרס .השחקנית הטובה ביותר של האולפן
זה כמעט כמו פרס אוסקר .לשחקנית הודית באותם ימים
.מדובר בראשית שנות ה-40
אך באותה מהירות שכוכבה דרך .הוא לפתע נמוג ודעך
למרבה הצער, אמי רוז .עברה תאונת בתחילת 1945
היא החליקה ונפלה על גבה .ונפצעה בעמוד השדרה
היא לא קיבלה הרבה הצעות .לתפקידים לאחר מכן
.היא הייתה מאוכזבת מאוד
בשלהי שנות ה-40 החל לקרוס האיסור לשחק
שחל על נשים הינדיות .ומוסלמיות
והאמהות היהודיות של הקולנוע ההודי
.מצאו עצמן נלחמות במתחרות
בשלהי שנות ה-40 ותחילת ה-50
החלו לחפש נשים .בעלות מראה הודי יותר
היו הרבה הודיות צעירות ,שנכנסו לתעשייה
.אחת מהן היא נארגיס
תעשיית הקולנוע ,הייתה מקובלת יותר באותו זמן
.בתחילת שנות ה-50
בשנות ה-60 וה-70 זו נעשתה קריירה די פופולרית
.בקרב הנשים הצעירות
אמי שקעה בדיכאון .לאחר מכן
היא לא שיחקה תפקידים ראשיים .גדולים בשלהי שנות ה-40
,רוז נראתה אבודה
אך כעבור זמן לא רב היא נסחפה לתוך רומן
לא פחות טוב .מכל סיפור בוליוודי
,בשנות ה-40, כשפרצה המלחמה .סבתי התאהבה בגבר אמריקאי
,הוא היה כאן עם טי-וו-איי .הוא עבד בחברת תעופה
הוא התאהב בה בטירוף .ממבט ראשון
הם התחתנו .לאחר כמה חודשי היכרות
כמובן, הוא וידא שהיא יודעת .שהיא תצטרך לחזור איתו לארה"ב
,היא באמת הייתה מאוהבת בו היא אהבה אותו
.והייתה מוכנה לעשות זאת
הוא רוצה לקחת אותה לארץ זרה .והיא מוכנה ללכת
היה לה קשה מאוד כמי שבאה ,מהחיים שהיו לה שם כסלבריטאית
,ככוכבת קולנוע .היא הייתה בודדה מאוד
היא הייתה פחות או יותר .בבית רוב הזמן
רוז ופרנץ אבל זה היה שווה את זה ,בשביל אהבת חייה
בית כנסת בית הלל והייתה נחמה בבית הכנסת המקומי .שרוז פקדה בחגים מרכזיים
בזמן שרוז ויתרה על המסך הגדול ,למען אהבת אמת
על המסך נאדירה המשיכה לשחק עם האהבה לאורך שנות ה-50
.וה-60
.אך היה להצלחה מחיר
,כפי שנאדירה ניסחה זאת
אני מתנגדת לגמרי לרעיון" של להיות נשואה ולנהל קריירה
בו זמנית, פשוט כי אי אפשר" .לנהל שתי קריירות בו זמנית
והאל יעזור לך אם את מתחתנת" .בסוף עם מישהו מהמקצוע שלך
זו הטעות הכי ענקית" ."שאפשר לעשות
משנות ה-70 והלאה, כשנאדירה הייתה מבוגרת מכדי לשחק
נאדירה וסולוצ'אנה "ב"ג'ולי ,את הפתיינית ,תפקידיה השתנו
נראית כאן עם סולוצ'אנה ."בסרט "ג'ולי
גם כשהתבגרה .ידעה נאדירה ליהנות
היא המשיכה ליהנות .מהחיים הטובים
בכל שנה ביום הולדתו של אבי ,היא הייתה נוכחת במסיבה
,היא נהנתה .היא אהבה משקאות חריפים
רישי קאפור מפיק ושחקן היא הייתה אישה נפלאה .שנהנתה מהחיים
דייוויד גם נהנה מהחיים הטובים .כסלבריטאי
הוא השתתף .במשלחת הודית להוליווד
דיאנה אברהם אחייניתו של דויד הם הוקסמו מהגבר ההודי הקטן שהצליח לבדר
את כל הכוכבים הגדולים ,כמו קרי גרנט, אליזבת טיילור
,סטיוארט גריינג'ר וג'ין סימונס
כל הכוכבים הגדולים .שהוא פגש שם
.הם פשוט הוקסמו ממנו
התחביב של דייוויד ,היה הרמת משקולות
ספורט פופולרי בהודו .שלעתים קרובות הוצג בסרטים
הוא נעשה שופט בינלאומי .של ענף הספורט
בשנות ה-50 נסע דייוויד לישראל .למשחקי המכבייה
!בלי פלאפל ?מה לארוחת צהריים? קארי- הוא פגש יהודים הודים .שעלו לישראל
אך הם לא זנחו .את הקולנוע האהוב
תפקידו של דייוויד כשופט אולימפי להרמת משקולות
הוביל אותו .למקומות ידידותיים פחות
,במינכן ישנו הלפיד האולימפי
והאתלטים מכל רחבי העולם .מתאספים למשחקים המסורתיים
הבכירים מקווים שהמתיחות .העולמית לא תיצור תקרית
האופטימיות דועכת כשאתלטים ישראלים מוחזקים כבני ערובה
בידי טרוריסטים ערבים .שפלשו למתחם הישראלי
דאגנו שאם הם יהרגו ,את היהודים הישראלים
ייתכן שהם יהרגו .את כל היהודים שם
.הוא אמר, אל דאגה .הם לא יודעים שאני יהודי
.הם חושבים שאני הודי
ויקטור אברהם אחיינו של דויד הוא לא הפסיק לדבר על האירוע ,בייחוד כי אלה היו חבריו
בכל אופן המנהל של אותה נבחרת .היה חבר שלו
זה ערער אותו מאוד .כיהודי וכספורטאי
היהדות הייתה חשובה מאוד .לדוד דייוויד
.הוא היה גאה במורשתו .הוא אהב את עמו
הוא אהב לקרוא לעצמו בן ישראל
.כי תמיד היינו מוכרים ככאלה
.הייתה לו אמונה חזקה באל
,הוא אמר, לא משנה מה יהיה .זה כבר נכתב
האל היהודי והמוסלמי חיו בדו-קיום
,בביתם של פרמילה וקומאר
אך בסופו של דבר קומאר העתיק .את מושבו לפקיסטן המוסלמית
אבי עזב אותנו והיגר לפקיסטן .אחרי 23, 25 שנות נישואים
אמי לא הצטרפה אליו כי הבינה שפקיסטן
.היא מדינה אסלאמית קיצונית
,הודו חילונית .אז היא העדיפה להישאר כאן
עכשיו כשהמשפחה גדלה .לא רציתי סיבוכים בין הודו לפקיסטן
לא רציתי שהילדים יחיו ,באווירה הזאת של לא כאן לא שם
.עד שהוא החליט לעזוב
כשהוא החליט לעזוב הוא ידע .שאני לא יכולה לבוא איתו
שישה חודשים לא ידעתי .אם אני כאן או שם
כשהוא עזב, קוימו בבית .הרבה ממנהגי התרבות היהודית
,העניין עם אמי ,היא הייתה בשלנית מעולה
.בשלנית יהודייה מעולה
,אנחנו ממש גדלנו על מרק ,זה נקרא מרק עוף
,זה מרק צלול שמכיל עוף ,גזרים, כרובית, אפונה ירוקה
שעועית אדומה וגושים גדולים ,של תפוח אדמה ובצלים שלמים
הכול מורתח והופך לנזיד עם שום מגורר וזנגביל
ועלי כוסברה .ומיץ לימונית בסוף
את מרק העוף הזה אכלנו .עם אורז מורתח בצלחת מרק
.זה היה מדהים
רוז הייתה בודדה עד ייאוש בארה"ב
והחלה לחזור בקביעות להודו לבלות עם חבריה הוותיקים
.ועם משפחתה
הדבר הראשון שעשו ,כשהגיעו להודו
סבתי, דודתי וסבי, הם הלכו ,לצ'ופאטי שליד המפרץ
זה על החוף, ובערב יש ,כל מיני דוכני מזון וגלגל ענק
וממש ב-24 השעות הראשונות ,הם הגיעו לצ'ופאטי
אכלו את המאכלים ,הכי פיקנטיים שמצאו
הורידו את זה עם משהו ,שנקרא פאלודה
,וקופי, הגלידה ההודית
ואז הקיאו יומיים .עד שזה עבר להם
כשהם שמעו שהיא בעיר ,כולם באו אליה
דייוויד אברהם ,וכל החברים האחרים שלה
אז חזרנו למסיבות ,כשהיא הייתה שם
.וזה היה כיף גדול
,הרבה ריקודים והבר עלה על גדותיו
.וזה נמשך עד חמש בבוקר
.הם חגגו בכל המרץ
היא תמיד הייתה ,הרוח החיה של המסיבה
מלאת כיף ומלאת חיים .ומלאה מתנות
פתיחת המזוודה הייתה טקס גדול
כי מזוודה אחת ,הייתה מלאה בסרטים
.כל הסרטים החדשים
.אז הם הביאו את זה איתם
הם ישבו בערבים הראשונים
וחלקו איתה .את הסרטים ההוליוודיים
רוז לא הייתה הכוכבת היהודייה .היחידה שידעה לחגוג
הוא הוזמן .לכל מסיבה שנערכה
כשהוא נכנס לחדר .הוא היה כמו מגנט
.אנשים מיד נמשכו אליו
זה לא שהוא רצה ,שאנשים יבחינו בו
.הם פשוט הבחינו
אחת המיומנויות שהוא רכש .הייתה איזון כוס נוזל על ראשו
ואז הוא הניע את ראשו כמו רקדן מצד לצד
.מבלי שהכוס תישפך
הוא אהב לרקוד על רחבת הריקודים
ולהראות .את כל צעדי הריקוד שלו
הוא בחר את האישה הכי יפה בחדר
.והרקיד אותה בכל הרחבה
כשאישה האשימה אותו פעם בגנבת המצלמה של בעלה
,דייוויד השיב ,גברתי היקרה, אני צובט ישבנים
.לא גונב מצלמות
וכשנשאל איך הוא מגדיר ניאוף
,דייוויד השיב בשנינות שני אנשים לא נכונים
.שעושים את הדבר הנכון
לא היה מחסור בנשים שנמשכו לגבר היהודי הקטן
.בעל האישיות הענקית
לעתים קרובות תהינו ,למה הוא לא התחתן
אבל מבחינתו המקצוע שלו הוא כזה
שהוא לא יכול להעניק ,אותה תשומת לב למשפחתו
,ואם יעשה כן .הוא יאבד את המקצוע שלו
בעיניו המקצוע שלו .היה משפחתו
דייוויד היה מיודד מאוד .עם נאדירה
,נאדירה קראה לו אבא .הוא היה כמו דמות אב בשבילה
,וגם סולוצ'אנה, רובי מאיירס
.הייתה חברה טובה שלו
,כולם עישנו יחד
,הם צחקו, הם שוחחו
הם שיתפו זה את זה .בבעיותיהם
מבחינת נאדירה, אהבה ,מעולם לא הייתה בעיה על המסך
אבל מחוץ למסך היו לנאדירה .שני נישואים קצרים כושלים
מעולם לא ממש אהבתי" .את הגברים, רק התחתנתי איתם
כנראה לא התמזל מזלי" ."למצוא את האיש הנכון
הדת הייתה לנאדירה .כחבר נאמן
קרוב לוודאי" לא הייתי זוכה להצלחה
אלמלא אמונתי" .הבלתי מעורערת באל
.אני פונה לאל כל הזמן"
הייתי אבודה" ."ללא הדרכתו המתמדת
אך בצורה אופיינית לרבגוניות התרבותית של הודו
,נאדירה גילתה כי במסעה הרוחני ,נוסף לבתי כנסת
,היא ביקרה בקברי קדושים מוסלמים .מקדשים וכנסיות
היא הייתה יהודייה במובהק במובן זה
החיפוש של נאדירה אחר האל שהיא לא שכחה לבוא להתפלל
סולומון סופר מנהיג יהודי הודי ,בראש השנה
,ראש השנה היהודי, ויום כיפור .היא שמרה על המועדים האלה
.היא הגיעה בסארי יפהפה
,כולם אמרו בהשתאות .וואו, הנה היא
.נאדירה באה לבית כנסת
,בגיל 15 ראיתי אותה ואמרתי .וואו, איזו יפהפייה
,בכל כיפור, בכל שנה ,לפני ראש השנה
יש צום שמתחיל בערך בארבע אחר הצהריים
ולמחרת אתה הולך לבית כנסת .שוב בסביבות ארבע, חמש
.‏24 שעות בסך הכול
אתה יושב בבית הכנסת ומתפלל ,עד שתוקעים בקרן של איל
,שנקרא שופר
וברגע שתוקעים בשופר
השמים אמורים להיפתח .וחטאיך נמחלים
,הצום מסתיים אחרי השקיעה .בערך בשש וחצי, שבע
.עד אז אף לא טיפת מים
גם כשאמי הייתה בת 87 .היא צמה
...גם הכרנו את השיר היהודי
,הבה נגילה, הבה נגילה" ?הבה נגילה ו..." ישראל, כן
,הבה נגילה-לה, הבה נגילה-לה" ."הבה נגילה-לה וישראל
דייוויד, מכיוון שהזדקן והיה לגמרי לבד שם
,בלי אף אחד שיטפל בו .החליט להגר לקנדה
.הוא בא לגור איתנו ב-1979
,למרבה הצער ב-26 בדצמבר 1981
.הוא לקה באירוע מוחי
הרופא אמר לו .שהוא לא ידבר שוב
,כאן היה איש שחי על דיבור ,שדיבר למחייתו
ונאמר לו .שהוא לא ידבר שוב
וזה היה .הרגע המכריע מבחינתו
הוא חשב בלבו, אם אני ?לא אדבר שוב, מה הטעם לחיי
...וכך בינואר ...אני עומדת לבכות
ב-2 בינואר 1982 .הוא לקה בליבו ומת
במבט לאחור על הקריירה שלו :דייוויד ציין
התחככתי" .בגלקסיה של כישרונות
.הם היו נפלאים"
,יברכם האל" ומי ייתן וישאפו וישגשגו
להעלות את הודו" ."על מפת הקולנוע העולמי
תחילת שנות ה-80 ציינה את לכתו של דור
של כוכבים יהודים .של הקולנוע ההודי
סולוצ'אנה מתה לבד ב-1983 בדירתה הטחובה בחושך
שכן לא יכלה לשלם .את חשבונות החשמל
.היא חיה בגפה
רובי מרדכי דודניתה של סולוצ'אנה זה היה כמובן סוף עצוב מאוד לחיים נפלאים
.שהיו לה כשחקנית
אך אין להכחיש את השפעתה ,העצומה על הקולנוע ההודי
וממשלת הודו .הנפיקה בול לכבודה
מותו של בעלה האהוב .הביא ללכתה של רוז
לאחר שבעלה מת ,היא איבדה את הרצון לחיות
,היא שקעה בדיכאון עמוק
ומתה שלוש שנים אחריו .בגיל 74
גם נאדירה הרהרה .על סוף הקריירה שלה
היא חשה שלא קיבלה את היחס הראוי
.מהמפיקים
למרבה הצער, כשאתה מתבגר הסיכויים לקבל הצעות לסרטים
.פוחתים
למרבה הצער .היא הרבתה לשתות
.היא הייתה בודדה .בודדה מאוד
בכל פעם שביקרתי אותה ,היא אמרה
?סולומון, אולי תתחתן איתי
,נאדירה סיפרה ,לעתים אני בוכה מרוב בדידות"
אבל כנראה אי אפשר" ."לקבל הכול בחיים
כשאתה מפורסם ומצליח" ,אתה מוקף באנשים אוהבים
אבל הם נעלמים" ."ברגע שאתה חדל להיות כוכב
.נאדירה מתה לבד ב-2006
פרמילה שיחקה .עד שנתה האחרונה
.היא מתה בגיל 96 ב-2006
לאלו מכם שקיבלו השראה ,לשקול קריירה בבוליווד
אולי רצוי שתישמעו :לעצתה של פרמילה
.לעולם אל תרימו ידיים" אתם מוכרחים להמשיך לנסות
ללא הרף" .עד נשימתכם האחרונה
."ההזדמנות תיווצר מעצמה"
אמא שלי הייתה .בעלת פתיחות מחשבתית
,אבל אז היא אמרה כשאמות
אני רוצה להיקבר .לפי טקסי היהדות
- בית הקברות היהודי -
- מערכה 3: ההווה -
בשנות ה-80, כשפרש ,דור אחד של כוכבים יהודים
.הגיע דור חדש
הכניסה שלי לתעשיית הבידור .החלה בהתעניינות שלי בריקוד
נכנסתי כרקדנית "להצגה שנקראה "אוויטה
.שזכתה להצלחה נהדרת
הופענו בהצגה הזאת .שלוש שנים בבומביי
לאחר שראו אותי שם על הבמה
לקחו אותי .והציעו לי פרסומות
בהקבלה יוצאת דופן לקריירה של סבתה רוז
רייצ'ל מצאה עצמה מותחת גבולות
כשקיבלה על עצמה תפקידים .שנחשבו בעבר לטאבו בהודו
כשהתחלתי להתפתח מבחינה גופנית
,אמי תמיד אמרה לי, יקירתי ?אולי תלבשי מכנסיים קצרים
ואז הטבעיות שבה הצטלמתי .בבגד ים נעשתה דבר משמעותי
אני לא יודעת אם בכלל הייתי נכנסת לעולם הזה
אלמלא סבתי הכשירה לי .את הקרקע
רייצ'ל מחויבת לא פחות משהייתה רוז לקריירה הקולנועית שלה
והיא מפוכחת .לגבי הוויתורים הנדרשים
נשים מתקשות לאזן נישואים ואמהות
כי כולם מדברים .על תקיעת יתד
אני לא חושבת שאפשר לקבל .את שני הדברים, באמת שלא
בינתיים, 50 שנה ,מתחילת הקריירה שלו
חיידר עדיין מחכה .להזדמנות הגדולה
מקצוע הקולנוע הוא טוב .רק לחלומות, זה סוחר חלומות
הוא מנדנד גזר שאתה ,אף פעם לא מגיע אליו
אבל אתה תמיד מקווה .שביום מן הימים תגיע לגזר
.הוא על האף שלך
במקרה מגיעה רוח ומעיפה את הגזר ,ואתה לוקח ממנו ביס
אבל עד שהרוח תבוא עליך לחכות בסבלנות
כי לא האדם יוצר את הרוחות
,אלא הטבע
לכן אתה חייב שיהיה לך כוח עמידה להמתין לרוח
שתעיף את הגזר אל פיך .ואתה תאכל אותו
היא גם נתנה לי תפילה ,שכתבה במו ידיה
שהיא אמרה בכל בוקר ,ובכל ערב לפני השינה
היא אמרה לי לומר אותה ,בכל פעם שמשהו קורה
אם אני פוחד ,או קורה אסון או משהו טוב
,אל תשכח להגיד, "שמע ישראל .אדוני אלוהינו, אדוני אחד
ברוך שם כבוד מלכותו" ."לעולם ועד
היא אמרה לי .לשנן את זה בעל פה
,אני כותבת ונותנת לך את זה" ."תלמד את זה בעל פה
כשאני שוקע בדיכאון ...בשל חסרונה
.אז אני אומר את זה
.אני גם מדבר איתה
אני הולך לבקר אותה יום יום
.ושוטח את כל תלונותיי
כי הקריירה שלי ,הייתה קשה מאוד
לא נטולת תקלות .כמו הקריירות של אבי ואמי
אני הילד היחיד מכל ילדיהם ,שהצטרף למקצוע
,וזה לא הולך לי חלק
,אז אני מתלונן
,אני אומר, עכשיו שאת שם למעלה ...תתקשרי עם האל
אני אתקשר ,עם כל האלים האחרים
.אבל את תפני לאל של ישראל ?מה הוא עושה
חיידר לעתים קרובות שיחק .את האב בבית
היו לי כל כך הרבה קשיים
שעכשיו אני .כבר לא רוצה לחלום
.אני פשוט נותן לדברים לקרות
.אני מתקרב לגיל 60
.התחלתי כשהייתי בן 10
אני כבר לא רוצה .לעשות את זה
כל מה שיזומן לי .אני אקבל בכבוד ואעשה
רק שתלתי נבטים באדמה .של תעשיית הקולנוע ההודי
,וחלפו 50 שנה, חצי מאה .צמחים יגדלו, זה יניב פירות
,חלק ירקיבו וחלק ייפלו
.אחרים יירקבו מהצמח שלי
.חלק יישאר לי למאכל
וגם אם אין כלום .אני אשרוד
,בכל פעם שצילמתי פרסומת רוב האמנים או הדוגמניות
או הכישרונות הוכנסו ,לחדר המתנה או מסחרית
ואני לעומת זאת הייתי באמצע הסט
כי הייתי פשוט מרותקת .וצפיתי בעניין בתהליך
ובסוף, בדיוק כשהגעתי .לגיל 30, הייתה לי הארה
במדינה כמו הודו ,כשיש מאה איש בסט
,וזה לא משנה אם אתה אישה ...גבר, שחור, לבן, הינדי, מוסלמי
,כל דבר .זה לא היה חשוב
,היה כוח של אנשים .כולם התאספו ליצור דבר אחד
.זה עוצמתי בעיניי
חיידר ירש את דרך החיים הבין-דתית ,של הוריו פרמילה וקומאר
.וסרטו סיפר סיפור בין-דתי
סיפור אמיתי על מלך מוגולי אסלאמי מהמאה ה-14
שנישא להינדית והכריז כחוק שלטונו
את החלקים הכי טובים .מ-40 דתות
לאחר שסיפרתי לבמאי על הרעיון
הוא אמר לי, תספר את הסיפור .ב-25 עמודים או יותר
,אם הוא ידליק וילהיב אותי .נתקדם
עכשיו אני מתקדמת ,בתחום הסרטים
עושה כמה שיותר ,עבודת עריכה
צוברת כמה שיותר ניסיון ,בסרטים באורך מלא
,אבל גם התחלתי לכתוב .וזה חדש לי
אומרים, אתה יוצר סרט ,על מה שאתה מכיר הכי טוב
.וזה הסרט שהכי טוב ליצור
.ואני מאמינה בזה
לכן יהיה מעניין מאוד לדבר על קהילה במדינה
שבה מעולם לא היו רדיפות
כשהקהילה הזאת סבלה מרדיפות ,בכל מקום אחר שהיו בו
ואז נשמטת הקרקע ,מתחת לקהילה הזאת
כולם עוזבים בהגירה המונית ,כפי שאכן קרה
הכול על חגי היהדות ומנהגיה ואז אני אדבר על האדם ,שנותר מאחור
.כלומר אני
אני ארגיש סיפוק אם אצור .סרט משמעותי טוב אחד
ישנה מסורת בקולנוע ההודי שצילומי סרט מתחילים
בטקס מהוראט שבו שוברים קוקוס ,כמנחה לאל הפיל
וכסרטו של חיידר נכנס לשלב ההפקה
ניתן לו הכבוד .לשבור את הקוקוס
אני גם מגלם קדוש סופי ואני מבצע .ליפ סינק לשיר על המסך
ואני שמח ואסיר תודה שהמסע הארוך רווי הקשיים
העניק לי אקסטזה .באמצעות הסרט
.זה שיא הקריירה שלי
אילו יכולתי ,לתקשר עם סבתי
הדבר הראשון שהייתי רוצה ממנה .הוא עצה רלוונטית
כרגע אני בשלב שבו היא הייתה .כשיצאה ממנו, ואני נכנסת
אילו יכלה לדבר איתי, אני חושבת שהיא הייתה מזהירה אותי
ואולי תומכת בי כי אולי אני עושה .מה שהיא לא יכלה לעשות
אולי אני לוקחת ממנה את השרביט
.ורצה את ההקפה הבאה
- כעבור שלוש שנים -
הכרתי את דניאל סילברמן, הוא הגיע להודו לחפש עורך לסרט
,שהיה אמור להיות מצולם בהודו ,והסרט לא יצא לפועל
,אבל תראו מה קרה
,במקום זאת נולדה לנו ילדה ,ועכשיו אני כאן
.ואני רעיה ומהגרת חדשה
?מי היה מעלה בדעתו
בד בבד, חיידר ובתו מתכוננים .לחיות את החלום הבוליוודי
,"הבכורה של "ג'וד אקבאר .זו הייתה חוויה של פעם בחיים
.לא חוויתי דבר כזה קודם
.הזוהר, ההתרגשות, העצבנות
,זה הקנה לי הכרה, מעמד .וזה הישג עצום
,הייתי חייב לשאת דברים אז בדרכי הרגשנית
סיכמתי באמירה שאני לא רוצה לדבר על הסרט
כי אני רוצה שאנשים יצפו בו ויזדהו עם האמירה שלי
,על הרמוניה קהילתית לחיות את החיים
ולא להילחם .בעודך חי את החיים
לא רק בהודו .אלא בעולם כולו
,תרבויות שונות, שפות שונות .אבל כולם חיים בהרמוניה
זה, אם העולם ?יהיה כמו הודו, לא
?מה טוב מזה
אז, גבירותיי ורבותיי, עכשיו אתם יודעים את הסיפור
.הלא ידוע של בוליווד
אנא מחאו כף פעם נוספת ,למלכת הסרט האילם סולוצ'אנה
,מיס רוז המגניבה
,מיס הודו הראשונה, פרמילה
,הפתיינית הקלאסית, נאדירה
.והבחור הנמרץ דייוויד
כוכבי-העל היהודים .שהכניסו את השלום לבוליווד
- הסוף -
"שלום בוליווד"
:תרגום שרית אלקיס
:הפקת תרגום טרנס טייטלס בע"מ
הובא, סונכרן ונערך על ידי אריאל אפרתי