...יש טורפים
.ויש טרף
.וישנם גם, אויבים
-אויבים אכזריים-
-=Shlomi D. :תרגום=- -יולי 2008- Extreme מצוות
.קריינות: ג'רמי איירונס
,מימי קדם אפריקה היתה המקום
בו חתולים ענקיים שלטו .ביערות המוצפים וביצות פרהיסטוריות
זו היתה תקופה אלימה כשהסיוט בדמות טורפים חזקים
נע חרש על פני האדמה .ושום דבר לא היה בטוח
...ובכן .הסיוטים האלה חזרו
ישנה להקת אריות יוצאת דופן .הנעה חרש בביצות אלה
חתולים החיים במים .וצדים עדר יחיד של תאו אפריקאי
האבולוציה תמיד העדיפה טורפים היכולים לצוד טרף מגוון
אך אריות אלה בזים למגמה זו על ידי כך שהפכו למומחים
.ציידים אכזריים של טרף יחיד זה
,השמיים הנפיצים היורקים אש מן השמיים
הם הקדמה מדאיגה .לקראת הקרב העומד להתחולל
כששני יריבים ותיקים מתעמתים ראש בראש
.הסכסוך הוא מלחמה על כוח רצון
התוצאה תהיה תלויה .על כף המאזניים
,ישנו אי באפריקה
מקום בו צורות דמויות רוחות רפאים המונות מעל אלף תאואים
נעות בשטח ריבונותה של .להקת האריות המקומית
.להקת ה'טסארו' צדה תאואים
.היא מכילה תשע לביאות גדולות מימדים
.צוואר עבה וחזה מוצק מייחדים אותן
מאפיינים המשרתים אותן היטב .לציד היחודי הזה
,ביניהן .נקבה כסופת-עין
.יתכן שהתעוורה בקרב עם תאו
צלקות הקרב שלה נראות היטב .והיא מובילה רבים מנסיונות הציד
הכבדה מכולן היא בעלת אוזן שמוטה
.והתאומות
שתי לביאות זהות שלעתים קרובות ממליטות גורים באותו זמן
.ותמיד צדות יחד
,וישנה הנקבה הגדולה הזקנה ,ציידת טובה
.אך משהו בה שונה
,היא יושבת תמיד בצד .צופה בלהקה, תמיד מרחוק
,התאו בעל הקרניים המלוכסנות ,הוא חלוץ העדר
והוא הוביל את העדר בשטח .הטסארו במשך שנים
,הוא שורד .וחש את הצרות כשהן מגיעות
,ישנו רגע קסום בכל ציד כל פעם מחדש
.רק הרגע הראשון
'הזמן שבין תחילת 'התגנבות היחידים
והריצה המתואמת .של כל הלהקה יחד
,ברגע ההוא, ההחלטה נפלה
"אנחנו נתקוף, ואנחנו נתקוף יחד"
לא קיים מאבק כמו מאבק ההישרדות
.ועל חייו של הצאצא שלך
אולם אריות אלה .לא יקבלו כישלון
תאו מסתער אינו מחדיר .פחד בלבבם
זה מדרבן אותם למשחק קטלני של התקפה ומתקפת-נגד
,הכה והתחמק .דו-קרב חסר רחמים
.הקרב הזה רחוק מלהסתיים
,טעם הדם עשה את שלו
וכמו חוט משיכה בלתי נראה זה יוביל אותם בחזרה
אל העגל הפצוע שוב ושוב
.יום אחר יום, אחר יום
מפני שזהו אי המוקף רשת סבוכה של ביצות וצמחיית גומא צפופה
.ומים עמוקים מדרום למערב
התאואים אינם מסוגלים לחצות את הזרם המהיר
.בנהרות שורצי התנינים
ובצפון, תעלות עמוקות מאוכלסות בהיפופוטמים
מקשות על העדר .לשחות בבטחה לכיוון זה
.אין מפלט לתאואים
כשהם חוצים את המים הרדודים של מבוך התעלות
'המקיפות כגדר את האי 'דובה ,הם מסתבכים, מתבלבלים
ובסופו של דבר הם נאלצים .לשוב לאריות הממתינים
כך, שמה שנראה לנו כגן עדן רווי מים
.הוא בית כלא קטלני עבור התאואים
מצומצם במהלך עונת ההצפות
רגע לפני שייתייבש לתוך הסוואנה הקמלה
נמצא המקום בו שני לוחמים גדולים שולטים
.הזכרים של להקת טסארו
.הם שליטי העל באי הזה .ובמיוחד לתאואים
הם ונקבות הטסארו, עוזבים את .נקודת התצפית לעיתים רחוקות
.תוספת רבת-משמעות נוספה ללהקה
,לגדול כשתאואים משמשים תפאורת רקע זו מציאות המחייבת אותו להיות קל תנועה
ולהיות בטוח בעצמו כדי להיות אריה טסארו
.מומחה לציד תאו
מכיוון שאריות הורגים כצוות
עליו גם ללמוד ולשנן איך להיות חלק מהלהקה
ולציית לחוקים הנוקשים .הנהוגים בה
,לרשותו עומד חלון זמן קצר תחת ההשגחה הצמודה מצד אימו
כדי לשנן את האופי של .כל חבר בלהקה
.הנקבה הבודדה היא שיעורו הראשון
המגננה טעונת הכעס של האם רק מגבירה את המתח בלהקה
סימן מבשר רע המגביר את .בידודה של הנקבה הזקנה
כאריה טסארו .עולמו כעת הוא עולם של תאואים
אט אט, נקישות הקרניים והנשיפות הנשמעות מעת לעת
יהפכו לצלילים מוכרים באוזניו
כצליל גאות גלי המים .הנושקים לחול
כל יום שעובר מקרב אותו לזמן
בו יהיה מוכן לרוץ קדימה לתוך מרכז העדר
ולהסתער בתקיפות ,בדיוק כמו שאימו נוהגת
.אל מול קיר הקרניים המפחיד הזה
התאואים חייבים לעבור בעצמם את נתיב ההישרדות המצומצם שלהם
למצוא מזון ומים לשתות ובו בזמן להימנע מהסכנות
שישאירו את עצמותיהם .פזורות ממוות משפיל
התאואים חוצים בחזרה לתוך .הטריטוריה של אימו
היא חזתה באופן מדויק .את הנתיב בו יחזור העדר
הטכניקה, לשלהב את העדר .ולסרוק אחר החלשים
.הפעם היא לבדה
היא מודעת למתנות .עונת הקיץ הזו
.העגלים שזה עתה נולדו
חושי התאו, גם הראייה וגם הריח .מפותחים מאוד. שמיעתם מצויינת
.אלו הן חיות חזקות וערניות
אך החוש השישי הוא זה .שמזדחל דרכה כעת
היא יודעת שיש אריה .בקרבת מקום
והיא יודעת גם שהוא בדרכו .לעבר העגל שלה
כל החתולים פוחדים ממים .באופן טבעי
אך כשהאם מובילה את העגל שאך נולד לתוך מימי הביצה
לביאת הטסארו אינה מהססת .להגיע בעקבותיו
קיימת נחישות רבה מאוד ,בנקבה רעבה
.וגור שעליה להאכיל
זו הפשרה שאפריקה צריכה .לקיים מדי פעם
תחת השגחת האריות שאין מנוס ממנה
.זהו מאמץ קבוע רק לשרוד
כך שכל חיים יקרי ערך המחליקים אל המציאות
במשחק חיים ומוות זה הוא נצחון נגד הזקיפים
הסורקים את השיחים .לכל סימן של הזדמנות
כל צעד עדין ראשון תומך בעקיפין במניעת קריסת העדר
תחת המתקפות חסרות הרחמים .אותו הוא חווה
כל התנודדות במהלך שעת הייסורים ,הנדרשת להקניית היציבות
.היא קריאת נצחון כנגד הגורל
וכל לידה מוצלחת היא מעין הסכם .המאפשר את פעולתה של המערכת
ההמלטות הרבות בו-זמנית מהממות את להקת הטסארו ב'שיטפון' עגלים
ומתגברות על יכולתם להרוג .את כל הרכים הנולדים
,הם מוגבלים בכמות המזון ליום
.עגל אחד בכל פעם
למרות שרבים מהם נקטלים
.רוב עגלי התאואים שורדים
,כשהתאואים מתחילים לנוע
,אריות להקת הטסארו .מתחילים לחוש בייסורי הרעב
לפניהם משחק מהיר לחיים ולמוות
אך עליהם לדעת שהתמודדות עם תאו בוגר
,באמצעות ציפורניהם ושיניהם בלבד .אמור להיות המשחק המסוכן מכולם
,באי הייחודי הזה, אוקאבנגו
המכיל עדר תאואים אחד ,ושלוש להקות אריות
הציפייה היא שהלילה יתמלא בשאגות מקפיאות-דם
,אך באופן מוזר, האריות האלה .צדים בחסות החשיכה לעיתים נדירות
כך ששעת הלילה היא הזמן בו יכולים ,התאואים לחמוק לצידו האחר של האי
,ואולי אף לחצות את הנהר .אם יהיו מסוגלים
,התמדת האריות
שמרה על תיחום העדר בשטח .הטסארו במשך שבועות
בעוד שבצד זה של הנהר נערכו סעודות
.בעברו השני הרעב שלט
,'האריות מהצפון, שבט 'סקימר .נותרו ללא מזון תקופה ארוכה
.וכעת הרעב מניע אותם לחצות את המים
הם אינם מתקרבים בגודלם ללביאות הטסארו
.אך יש להם מיומנויות אחרות
כעת, צריכה להקת סקימר .לקחת סיכון ולהתקומם
רק ארבע נקבות קטנות ועשרה גורים רעבים נטולי כוח
.מנסים לבצע התגנבות זו
.הם נוטלים על עצמם סיכון עצום
,אם יבהילו את העדר מוקדם מדי
נקבות הטסארו .ישמעו את המרדף ויגיבו
התקפה נמרצת מדי, והגורים עלולים .ליפול תחת רגלי התאואים הנסים בבהלה
,כשנקבה יחידה רואה את מטרתה .הסיכון גדל אף יותר
האפשרות היחידה כעת .היא התקפה חזיתית
.זו כמעט התאבדות
באופן מדהים, היא מפילה .תאו בוגר ללא עזרה
.ומטביעה את געייתו העמומה במים
.הייאוש שלהם מרחיק כל פולש
ארוחה מהירה היא כול מה .שעליהם להסתכן כעת
בדרום, נקבות הטסארו הגדולות .מוכנות וממתינות
בטקטיקה מתוחכמת להפליא ,באמצעותה מקובץ העדר
הן גורמות קודם כול לבהלה בעדר .באמצעות נהמות מוזרות
,המטרה היא לא לתקוף
.אלא לגרום לעדר לנוס בבהלה לתוך המים
רק אז הן בוחרות בצעירים הנאבקים
בזמן שהם מפרפרים בנסיונם .להיחלץ מטביעה
זו הנקבה כסופת-העין שיוצרת את המגע הראשון
גוררת את טרפה מתחת למים כדי לגאול אותו מייסוריו
לפני שהאם תוכל להשיב מלחמה .ולהציל את העגל שלה
.הציד עובר לשלב השני שלו
,כעת, כמו כלבי רועים הלביאות מקבצות את העדר יחדיו
.דוחקות בהן ללא רחמים
,זה מובנה בתוכן החיפוש הקבוע אחר החלשים
,המעקב דרך המים הגואים .יותר משבע שעות בכל פעם
הנקבה הבודדה מהססת לרגע
אך הגור להוט להצטרף .למרות הפחד הטבעי שלו ממים
המים הם גורם מרתיע שכל אריות הטסארו חייבים להתגבר עליו בהקדם
,על מנת להיות מה שהם .חתולי ביצה אמיתיים
.ואז מתחילות שוב ההתקפות
כל התקפה כזו .מחלישה את אומץ העדר
.זה סוג הציד אליו נולדו
וזה הזמן בו הדם מתחיל לזרום במהירות
,האדרנלין זורם בשריריהם .הולם בראשם
הצעירים נדחקים בין האימהות המודאגות לבין הזכרים המגינים
,ולזה בדיוק חיכו האריות .טעויות
,שעם הזמן והפעלת לחץ קבוע .חייבות לקרות
.ולזה בדיוק חיכו השליטים
.כל הריגה נצפית בלהיטות מרחוק
מודע לצלקות הנוספות שיתווספו לדיוקנו
.הוא מגיע כדי לתבוע את השלל
הלביאות הסכימו לקבל את .ההתנהגות הלא אבירית הזו
זהו המחיר שהן משלמות .תמורת הגנת הזכרים על הלהקה
ובידיעה שהתאואים עומדים להימלט מעבר לנהר
.הן ממשיכות לצוד
הנקבות שרצו וצדו בקושי רב .תזדקקנה לטרף הבא בשבילן
הטרף הזה יהיה צריך להיות גדול מספיק ,כדי להזין גם את אלה ששמרו על הגורים
וגם את הלביאות שנפצעו .בהתקפה האחרונה
,למען הנקבות .הציד הבא חייב להיות מוצלח
התאואים על האי הזה פיתחו שיטה בלתי רגילה לההתגוננות
.ונראה שהיא מבלבלת את האריות
תחת איום, הם מציגים קיר של קרניים בלתי חדיר
.ופשוט נכנסים למצב תנומה
.ישנם מעט צבועים על האי
כשאם טריה מנסה להעביר את גוריה מחוץ לאזור העדר
היא מודעת לעובדה שצופים בה .משני הצדדים
היא אינה רוצה להימצא .במרכזו של המאבק הזה
רצוי שהגורים הבלתי מרוסנים .ימצאו מחסה
אריות יצודו ויהרגו צבועים .אפילו אם אינם אוכלים אותם
אך אריות אלו ממוקדים בהריגת .משהו שהוא אכיל
.כך, שלפחות היום, הסכנה רחוקה
,כשהעדר מתחיל לנוע לבסוף .האריות מתמקמים בעמדות
.רק מחצית מהנקבות נמצאות כאן היום
הפציעות מהציד האחרון ,גבו את מחירם
והאם הסתלקה על מנת לחפש .את גורה הנעדר
,למרות היותן מומחיות בציד תאואים
נקבות הטסארו אינן מצליחות .תמיד בפעם הראשונה
שאר לביאות הלהקה מגבירות לחץ .כדי להערים על זכר צעיר שבחרו
.עכשיו מתחיל הציד האמיתי
,תאואים צעירים ועקשניים ,הנחושים להיות מובחרים
חשים בטחון רב בזכות .ההורמונים הזכריים שלהם
התאו מסרב להתמודד עם מעט האריות המתגרים בו
.הוא ישוב וייאבק ביום אחר
,התאואים נעים שוב מזרחה .מחוץ לשטח הטסארו
.זו ההזדמנות שלהם לצאת מהאי
,בנתיבם, אריות אחרים .להקת ה'פאנטרי' ממתינה לבואם
.'הם ידועים כ'לוקחי הסיכונים
חבורת ציידים מטילת אימה זו בעברה, שמנתה שמונה אריות
יכולה היתה להכריע תאו .בכל פעם שהיתה רעבה
.המזל האיר להם פנים
,אבל אז, ביום אחד .הגורל הפנה להם עורף
היה להם את האומץ להתנפל על ,הגדולים ביותר בקרב הטיטאנים הזה
,הם לקחו סיכונים, מתקפות חזיתיות נאבקו בתאואים עד הכנעתם
,הם מוטטו את הקורבנות שלהם מלפנים
להבדיל מלהקות אחרות הנשמרות מפציעות ,ושומרות מרחק מהקרניים החדות
'אלה היו האריות האמיצים של 'דובה
שהחתכים החדים מקרני התאואים
היו בשבילם לא יותר מעוד מכשול .בדרך להכרעה באמצעות כוח אכזרי
'הפשיטות שלהם על 'מזווה התאואים הזה, דמו לדו-קרב מימי הביניים
,שבו נראו כבלתי מנוצחים .אך הפצעים גבו את המחיר
,הלהקה הצטמצמה משמונה לארבע
,ולבסוף, אחרי ההריגה הזו .נותרו רק שלוש
.גורלה של להקת פאנטרי נחרץ
,בניגוד להם .התאואים מתחזקים בהתמדה
בתוך כל ההמולה הקאוטית ,למראית-עין הזו
.מפתיע לראות, ארגון כמעט צבאי
קבוצות מאותה קרבת משפחה הבנויות 'מגדודים קטנים יוצרות 'חטיבה
.ב'חמולות' והעדרים שלהם
כשהם משחיזים את כלי נשקם מול העצים והשיחים
.הם מאותתים על תוקפנותם
מחויבותם לתמוך בקביעות בהגנה על הצעירים
ולחזק את כוחה של הקבוצה שלהם
הופכת את התאואים .ליותר מסתם טרף לאריות
.הטסארו שוב בפעולה
עבודת צוות מתואמת כיחידה אחת .כדי להפיל עגלה צעירה
.אך העגלה המותקפת שייכת לקבוצה
.והם יגוננו עליה
,בכל פעם מחדש ,כשהלביאות מפרידים אותה מהעדר
.ה'חמולה' שלה נאספה כדי למצוא אותה
וזהו הזמן בו נדרשת הלהקה ,להסיח את הדעת ולהגיב בהתאם
להתעמת חזיתית עם המשפחה המסתערת ולאגף את העגלה הפצועה
.אך לא היום
שלוש לביאות לא הופיעו לציד היום .והתאואים חזקים יותר
,להקת סקימר
שוב רעבה בגדה הצפונית .חסרת מעש
הגורים דוחקים באימותיהן ,לכיוון התעלה
.מוכנים שוב להרפתקת התקוממות נוספת
האימהות בולעות את הפתיון
ולמרות זאת הן נזהרות לא לעורר .תשומת לב לביאות הטסארו הנחות
.הפעם הן מצרפות את הזכר היחיד שלהן
צעיר קמעא מהזכרים של טסארו
הוא מביט קדימה וממשיך .לשחות לעבר השטח האסור
כעת, בעולם הדרוך שעל הקרקע האסורה
,בצד הלא נכון של הנהר
גורי סקימר מרותקים .לכל מה שזז
.זהו עולם אסור ומלהיב עבורם
האימהות מרשות לצעירים .לחוות את החוויה עם הדרבן
.זה עשוי ללמד אותם לקח כואב
אריות הופכים נכים לעיתים קרובות .מקוצי דרבן חדים אלה
נקודת העקיצה תגרום לזיהום
ולאריות הנכנסים ויוצאים באופן קבוע למי הביצה
.זיהום כזה יכול להיות קטלני
אך משחק שכזה נותן לגורים את .הנסיון אותו הם חייבים לרכוש
יתכן וזהו יום בו יוכלו .הגורים ללמוד על החיים
.אף על פי שזהו מקום זר לעשות זאת
התאו מהווה חומר לימוד מושלם .לחינוך כזה
.ולשם כך הם באו
.הקולות כאן נשמעים באוויר למרחקים
במיוחד לאוזניים המכוונות למין הטרף היחיד המוכר להן
ואות המצוקה היחיד .שהן מכירות מקרוב
,נקבת התאו מהווה מטרה קלה
אך העדר התחזק ממספר הצלחות .בעמידה מול תוקפים אלה
.בכל הצלחה הם מפתחים יותר בטחון
ההצלחות מכעיסות אותם עוד יותר
וכשזה קורה, הכף נוטה לרעת .להקת הסקימר המפוצלת
ישנו שינוי זמני במאזן הכוחות השולח את הציידים להימלט למחסה
.זו נקודת המפנה במערכת יחסים זו
כשהלהקה מתפצלת במנוסת הבהלה
יש לתאואים סיכוי ממשי כעת .לשפד' אריה סוף סוף'
מציאת מקום מבטחים הופכת לארוע .כאוטי לאריות הצעירים המופתעים
הרחק מעבר לאדמת המרעה ,ומהלהקה הנמלטת
.אחד הצעירים חסרי הבטחון מבודד
.העדר חסם את נתיב ההימלטות שלו
.להקת טסארו שמעה את המהומה
.הם כאן
אוזן שמוטה' תמיד ראשונה' .בהתקפות שלהם
.ולאט לאט השאר מופיעים מכל עבר
.כעת הם מאוחדים
אריות סקימר המזועזעים מתוקפנות התאואים לא שמים לב
שהאריות המגיעים אליהם מכל .הכיוונים אינם מהלהקה שלהם
תוך זמן קצר ניתן להבחין .באש שבעיניהם
.ללהקת סקימר אין אומץ להילחם
הכוח הנדרש כדי להיות בטריטוריה שלהם
נוטה באופן משמעותי .לצידם של הזכרים המקומיים
הזכרים של טסארו מתמקדים בכל זכר לא מוכר
.משאירים לנקבות את הקרבות של עצמן
,זהו ענין לזכרים כעת .אחד על אחד
.או שניים על אחד אם אפשר
,כשזכרים גדולים אלה נאבקים .הסיכון עצום לשני הצדדים
אפילו המנצחים צריכים להישמר מנשיכות מקריות או חבטות מגינות
העלולות לשסף את עורק הצוואר .או לפצוע פצעי מוות
מואטים מהתנגדות המים, הגורים החוצים .לוקחים על עצמם סיכון משלהם
נקבות הטסארו המרוגזות יכולות לחצות בקלות ישר מאחוריהם
.ולהעביר את הקרב לגדה הרחוקה יותר
למרות שהסיכויים נוטים ,בבירור לטובתם
.המתקפה הזו אינה מובילה למוות
.בפעם הזו הם הבהירו היטב את עמדתם
"זוהי אדמתנו ואנו נגן עליה"
"הגבולות מאובטחים כעת"
להקת טסארו מתגוננת בתוקפנות קיצונית
משום שלאחרונה נוספו .גורים חדשים הזקוקים להגנה
,כציידים מטבעם .נראה שהם יודעים למה הם נולדו
המשחק שלהם הוא חזרה כללית .לקראת מה שבעתיד לא יהיה משחק
וכבר עכשיו .הם מדיפים ריח אריות
הניחוח הזה גורם לתאואים המובילים .לאבד שליטה
חמתם של התאואים מתגברת לנוכח ריח האריות הנישא באוויר
והם נכנסים פנימה יותר לתוך סבך הדקלים של הטסארו
רוקעים רגליהם בכבדות .על כל תנועה קלה
האימהות התאומות מגיעות
נסוגות מהקרב לקראת גוריהן .מעודף משקל החלב שהן נושאות
,וכשהן רואות את המהומה סביבם
.נהמות אי שביעות הרצון מתחילות
,אלה לביאות כעוסות כעת .לא ציידות מחושבות
הסתערותן על התאואים היא מעבר להתמודדות רגילה על מזון
.כעת הן אויבות
כשתאוצתן דועכת ,נטיית כף המאזניים משתנה
ב'משחק העקיצות' השברירי הזה .המוביל כל דבר בטבע
אך כל נסיגה משמעותה .הפקרת גוריהן
.לא שתי אימהות אלה .לא התאומות
אך כשהאימהות תרות אחר גוריהן ,בינות לדקלים
.שתיקה מטרידה מקדמת את פניהן
נראה שרק מחצית מהגורים שרדו את הסתערות התאואים
,ואז מתוך האזור המוגן בין הדקלים
שלושה גורים נוספים מופיעים .ולבסוף כולם מדלגים החוצה
.כולל נפגע אחד בלבד
רוב האריות מחלימים מהחתכים העמוקים הנגרמים מחייהם האלימים
.וזאת בשל עורם הדק והאקלים היבש
אך בתוך הביצה
הפציעות נשארות לחות וכואבות .חשופות לזיהומים
התאומות מחליטות באחת להרחיק את הגורים
.מעדר התאואים התוקפני
עבור הגור הפצוע, זה אולי .הזמן הגרוע ביותר לצעידה ארוכה
במיוחד כשהדרך היחידה מלפנים .היא דרך המים
ובזמן ששפמם נוגע במים השקטים והבלתי מוכרים
הם חשים את עתידם כחתולי ביצות .בפעם הראשונה על עורם
זהו עתיד חריג במיוחד ולא בטוח ,עבור הלהקה כולה
.לא רק עבור הגור המשתרך מאחור
,בציד חריג שכזה
לא מן הנמנע שלפחות אחת הלביאות של להקת טסארו
.תיפצע ואף תיהרג מדי פעם
כשזה קורה, הלהקה תזדקק נואשות .לכמה מגוריה
,חיוני לשמור על מספרם בצייד .כשמונה או תשע לביאות
.לכן, זהו מצרך יקר ערך
העולם הלח, והביצתי בו הם חיים
מהווה חלק מורכב מאסטרטגיית ,הציד של האריות
.במקום בו התאואים מאטים את הקצב
,אך זה שוחק גם את האריות
גם הם וגם טרפם .פגיעים יותר בביצות
מעבר לגאות והשפל של יחסים בלתי צפויים אלה
.דפוס התנהגות מוזר מתגלה
האריות מתחילים להראות סימנים ,רבים יותר של הבנה
והולכים רחוק יותר באיסטרטגיה .שלהם בציד התאואים
חילופי העונות מביאים ,נוודים חדשים לטריטוריה שלהם
עדרים גדולים של פילים .המגיעים מהיבשה היבשה
בצפון, לא רחוק מכאן
,אריות אחרים מתמחים בהרג פילים
.אך לא אריות אלה
למרות שציד פילים יכול לספק מזון רב ערך עבורם
הם אינם מראים התעניינות .בכך בכלל
,אריות לומדים מהר
אך לרוב הם מעדיפים .להיצמד למה שהם מכירים
.וכאן, הענין הוא ציד תאואים
כשהתאואים כבר ערים ומפוזרים ,בחום של 38 מעלות
המנהיג מביט צפונה ובוחר .נקודת ציון בשטח
.לביאות הטסארו באות בעקבותיו
.הן כבר ראו זאת בעבר
הן יודעות בדיוק לאן יפנה העדר
אפילו לפני שתאואי העדר האחרונים .יודעים בעצמם
מזכרון הצלחותיהם בעבר
.ומידיעתן את תנאי השטח
הלביאות מבצעות משהו כרגע
המאמת את חישוביהן המדוייקים .באסטרטגית הציד שלהם
,הם ממקמות את עצמן
מוכנות לבצע את אותה תוכנית ציד .בה השתמשו פעמים רבות בעבר
כשהלביאות מתעלמות מהעדר ,ומאגפות אותו מלפנים
.זה בגלל מה שהן זוכרות מקרבות העבר
הן יודעות מהו המיקום .בו יהיו התאואים פגיעים ביותר
הן פונות למקום בו יידחק העדר .מול שפת המים העמוקים
כל מה שעל הלביאות לעשות ,הוא להתמקם
ולהיות מוכנות לעדר .שישוב על עקבותיו
.הגורים הצטרפו גם הם
גודלן העצום של לביאות הטסארו
נובע כנראה מתכונות גנטיות .שיעברו בירושה לגורים
יתכן שגם חציית המים הקבועה והאיטית היא מפתח
להתפתחות החזה הענק הזה .והרגליים הגבוהות
אימון שהגורים יצטרכו .להתרגל אליו
למרות שכעת הבוץ הרך והיצורים הקטנים
הנמלטים במהירות תחת רגליהם .מבלבלים אותם
כמות בשר התאו המשתנה שיאכלו גורים מומחים אלה
יהוו פקטור נוסף בהפיכתם .לחתולי הענק של ביצת אוקאבנגו
,איפשהו לאורך הדרך ,הגור הפצוע מפגר מאחור ונעלם
.תזכורת מרה לכל גור המשתרך מאחור
המתבודדת הזקנה הצטרפה .גם היא היום
מהוססת מאחור, יגעה מהגורים הטרדנים .המשתכשכים במים ברעשנות ביניהם
לציד זה יש את כל הסימנים .להיות קאוטי ומסוכן
.תוכניתן עובדת
התאואים נמצאים בדיוק .היכן שהאריות רצו אותם
.המלכודת מושלמת
עכשיו הציד מופנה לעבר .התאואים הנאבקים
לוחמים מבוגרים, עצמאים ופראיים .תוקפנים וקשוחים
.זה יהיה קרב ענקים
,זהו היעד של כל ציד
,לחץ ללא הרף ,שיגרום למשהו להשתנות
.הטעויות בלתי נמנעות
נקבת תאו בודדה הנמצאת רחוק .מסביבת העדר. מטרה קלה
,ברגע שהיא שבה על עקבותיה .היא נעה ישר לנתיב האריות הממתינים
.הלביאה משתלטת על היסוסיה
היא פתרה את הפאזל
ומצאה את נקודת התורפה .בהגנת נקבת התאו
.הפעילות מושכת כמו מגנט
,אפילו הלביאה המתבודדת
מסתכנת בכניסה למים העמוקים .כדי להגיע לנקבת התאו המותקפת
אך מים אלה הם יותר מדי .אפילו עבור נקבת טסארו
המים הצלולים מאפשרים מבט חטוף .על היצורים המפחידים האורבים מתחת
,וכשנקבת התאו מתחילה לטבוע
.הלביאה לוקחת החלטה ושוחה משם
להגיע לגדת הנהר לפני התנינים
בידיעה שהם נמצאים שם למטה ,ויכולים לעלות אל פני המים
היא עוזבת את נקבת התאו ,לעשות כרצונה
.להוות פתיון פגיע יותר
,העדר הערים שוב על האריות היום
אולי משום שזה היה יום הציד .הראשון של הגורים
הנקבות מפוזרות, והכאוס .לא פעל לטובתן
.כהרף-עין, העדר מתמקם
.משתחרר במהירות מלחץ התקיפה
דרכם להתמודד עם הטרף חסר הרחמים של האריות
.היא פשוט להשאיר את הכול מאחוריהם
עובר זמן מה עד שהלביאות שמות .לב שאף אחד מהגורים לא איתן
,כמה שעות לאחר מכן .הן מוצאות אחד. מת בתוך העשב
המרחק מהמים פוטר מאחריות .את התנינים
.יתכן שמדובר כאן במעשה חתרנות
,'עבור 'עין כסופה .הצער כבד מנשוא
והיא אוכלת לאט ובמכוון .את מה שנותר מהגור
,בין אם אריות מתאבלים או לא
.ישנה אווירת ייאוש בלהקה כעת
לפחות נקבה אחת מהן יודעת .בדיוק מה קרה לגורים
.נקבה אחת תמיד נשארה מאחור
.אחרים נחושים יותר להגן על צאצאיהם
במקרה של החופמי חרש הברזל
.זו הסתכנות במוות כמעט ודאי
.זה הזמן לפריקת זעם התאואים
מפלצות תוקפניות עתירות ,הורמונים זכריים עד כדי פיצוץ
.מחפשות כל סיבה כדי להביס יריב
ובזמן שבהמות אלה עוסקות במאבקים
החופמים ניצבים איתן באדמתם .בין הפרסות החובטות
.אין כאן שום ענין של עדינות
אלו הם קרבות של כוחות גסים .שבשבילם תאואים זכרים נבנו
צווארם הכבד מסוגל לעמוד בפני פגיעה .של כמה טונות, במאבקי ראש בראש
ללא הבליטות המסוקסות והקשות ,בצורה יוצאת דופן שנועדו להגנה
הזעזועים החוזרים ונשנים היו מפצחים קרוב לודאי את גולגולתם
כשקרניהם מכות כמגל כלפי מעלה
התאואים הנאבקים שכם אל שכם .גורמים לחתכים קשים אחד לשני
הדם הניגר מהווה אינדיקציה כמה קצר המרחק
,בין לביאה בעלת עור דק והמוות
.לא כל שכן חופמי, השוקל 450 גרם
ומתחת לרגליים, החופמים האלה ,הבהירו את עמדתם
בדיוק בזמן בו הופיעה התוספת .שלהם למישורי הדובה
,למרות הטרף הכבד של האריות התאואים כאן חצו את נקודת הסף
בה עלולים היו האריות .לחסל את העדר
הם החלו להתרבות מהר יותר ,מאשר האריות יכלו להורגם
,והעדר הגדל מידי שנה ,נשאר יחד
,במקום להתפרק לגורמים .כפי שניתן היה לצפות
בשנתם כעת, בטווח חמישה עד .שישה צעדים בהסכמת העדר
. הרימו האריות את הרף ביחסי הקרבה ביניהם
יתכן וזו אינדיקציה לאן יובילו .היחסים הבלתי רגילים האלה
שני הזכרים הזקנים של דובה ראו קרבות רבים יחד
.וגנבו טרף רב מהלביאות שלהם
אך בגיל הקרוב לשלוש עשרה שנים .שלטונם עומד להגיע לקיצו
כשהם ינושלו מכתרם, החיים יהיו .לא יציבים עוד יותר עבור הלהקה
ובמופע יחסי הקרבה המוזר הזה
"נקבות הטסארו "תקעו את עצמן בקרב התאואים
עד כדי כך שהפכו להיות .כמעט שלוחה של העדר
,כשהעדר מתקרב לגבולות טריטוריית טסארו
האריות הופכים לקשובים יותר, ואינם .מאפשרים לתאואים לצאת מטווח ראייתם
וכשהעדר מתקרב קרוב יותר למים ,ואפשר שיימלט
האריות מביטים קדימה וסורקים את זכרונם
כדי לגבש תוכניות ואסטרטגיה ,לפעולה אותה ירצו לבצע
.ואז בוחרים באחת
.התאואים מוצאים את הכיוון שלהם
.הם מתכננים לחצות את הנהר
.זה דורש טקטיקה שונה הכוללת את כולם
,ציד כאן אינו דורש רק מאמץ פיזי .מדובר כאן במאבק מוחות
הלביאות מתמרנות את עצמן כעת .בזהירות לעמדות מפתח
מסיגות את הגבול במעט .בשטחה של להקת סקימר
המארב מהווה טקטיקה נועזת שמטרתה להניס את התאואים
.למקום ממנו באו
כעת כשהתאואים נמצאים שוב ,בשטח הטסארו
האריות יכולים לצוד אותם .בתנאים שלהם
תחילה, הקו הקדמי של הלביאות נע כתף אל כתף
הן עדיין צריכות את התאואים
קצת יותר רחוק מהמים כדי למנוע אפשרות מילוט
כך שהן מניעות אותם .בהתקפות קצרות וחדות
אך כל לביאה בודדת המנסה לתקוף
,חשופה לפגיעה מצד התאואים המבוגרים .חמי המזג
,בזמן שההסתערות נמשכת העדר חש שהוא אינו משכנע מספיק
.ואט אט יחסי הכוחות משתנים שוב
,ואז, לפתע פתאום
.נראה כאילו הלביאות איבדו את יתרונן
ההתקפות שלהן הופכות להיות לא מתואמות ורשלניות
תוך כדי שהן הולכות לאיבוד .בתוך האבק המחניק
.אבל אז, מגיעה נקודת השבירה
העדר עוקף את איי התמרים
ולביאות הטסארו רואות .את מטרתן מבעד לאבק
.אלו הן התקפות תוך כדי ריצה
חזה מלא באוויר, ורגליים גבוהות וכבדות
מאפשרים להן את כושר העמידה הנדרש .לשגר את עצמן שוב ושוב לתוך הקרב
,עבור הלביאות, זהו מרוץ הישרדות .יום אחד, בכל פעם
.מאבק אותו הן נחושות לנצח
שישה חודשים לאחר הגשמים ,ברמות ההרריות
.הצפות המים מגיעות לאקאבנגו
,פני השטח על האי מצטמצמים לפתע
האריות והתאואים נאלצים להיות .יחד בצורה אינטנסיבית יותר
האריות משתמשים במים היום .כדי לגרום לתאואים להשתולל
,כשהם במים .החתולים מתבייתים על העגלים
,אפקט הבלימה מאט את החלשים .בעלי חיים צעירים נופלים
.אריות מומחים בזיהוי חולשה זו
:עדכונים על תרגומים חדשים http://extremesubs.org/forums
הבטחון של תאואים אלה הגיע לשלב
.בו כל התקפה מהווה אתגר
,במקומות אחרים תאואים היו נסים בבהלה
.למקום המרוחק ביותר בשטחם
אך כאן, הם משתדלים להישאר קרוב ככל האפשר לאריות
מקיפים סביב את האריות התוקפים שהם מכירים
מאשר לנוס לכל עבר ללא הבחנה
מצב ממנו למדו שהוא .מושך אליהם להקות אחרות
להקת טסארו זקוקה לכל .המשאבים והריכוז העומדים לרשותה
כל הסחת דעת תשנה שוב את . מאזן הכוחות לטובת התאואים
בזמן שההתקפות נמשכות ,העגל הפצוע
.מוגן מאחורי קיר תאואים ,ושוב פעם הלביאות
שאינן מתלהבות מאי הנוחות ,בה שערות שפמן טובלות במים
.ממשיכות בציד
שוב עליהן לגרום לבהלה בקרב העדר
.לפני שיוכלו לאתר את העגל הפצוע
זה הזמן בו הן זקוקות לכל חברי הלהקה
.כדי לשמור את הלחץ המופעל על העדר
.ואז, הן רואות אותו
,אך באופן מפתיע לאזור זה להקת צבועים קטנה מגיעה
היא נמשכה לכאן עקב המהומה .בתוך העדר הנמלט בבהלה
ללביאות הענקיות האלה אין ניסיון עם צבועים לעתים קרובות
.והתגובה שלהן מדהימה
לביאה אחת בלבד מהן ,שוקלת פי שלושה מצבוע
,ולמרות זאת קבוצת תוקפים קטנה ביותר
מצליחה להשיג יתרון פסיכולוגי
:בדרך פשוטה .הבעת עמדה תקיפה ומאיימת
היום, חושבות הלביאות שיהיה עדיף לא להכעיס את הצבועים
או להיחשף לשיניהם האכזריות .ולהתנהגותם המרושעת
,הציד תם עבור האריות .כשלון נוסף
למרות שהצבועים עדיין .יכולים עדיין להריח הזדמנות
כשהעדר מלחך באף את העגל הפצוע
הם טועמים את דמו .וחשים את הפחד שלו
היום לא נגמר עדיין עבור .התאואים ועגלם הפצוע
הוא נתון עתה למעקב עיקש יותר .על ידי הטורפים החדשים בזירה
'כש'אוזן שמוטה' ו'כסופת העין מצטרפות לתאומות
,ומחליטות לעזוב את המקום .זה לא לשם הציד שוב
,אלא לפרוש מהשטח, מובסות .ולמצוא את שאר הנקבות
.משהו באיסטרטגיה שלהן לא עובד
,לאחר מות הגור .הלהקה מבולבלת
הנקבות מצטרפות באופן מרושל .ושוב הן מתפרקות
אך בדיוק כשמסיבת הציד מסתיימת
הצבועים מובילים את התאואים .אל מאחורי הלביאות המסתלקות
וכול שעליהן לעשות כעת הוא "להושיט ."יד ולקחת את מה שמגיע להן כחוק
,זהו רגע משכר
ההתפוצצות המיידית של אריה .ונחישותו לרוץ אחר טרפו
,המים מכבידים על כל תנועה
מאטים את תגובותיהם ומגדילים את המאמצים
של כל אחד מאלה הנמלטים .או אלה הלוכדים את טרפם
זוהי תחרות המראה מי מהחיות
פיתחה את הנשק הטוב ביותר .כדי להתמודד עם המים
הגוף הכבד והמצולק של התאואים .ניצב מול הפיקחות והכוח של האריות
ההגנה ההירואית של הלהקה ,מול הנזק המיידי של מתקפה
.כל אחד מהם מתמודד נגד הזמן
.הזמן הנדרש לגרימת פצעי מוות
והיכולת להערים על אויבך ולהאריך ימים יותר בקרב זה
,היא אמנות, מומחיות
.שירה פיוטית אל מול פני המוות
.אויביהם הנקמניים החדשים מצטרפים במהרה
,מהיכן הגיע הביטחון הזה ,לעולם לא נדע
.אך הטקטיקה הפסיכולוגית שולטת
.שני שללי הציד נמצאים תחת איום כעת
,התקפות חוזרות ונשנות, אחוזות דיבוק ומקיזות דם מצד הצבועים
מאיימות אף על הלוחמים .החזקים ביותר במישורים
.אך היום רחוק מלהסתיים
התאואים חוזרים שוב
.ופניהם מועדות לחציית המים מערבה
,תוצאות היום האכזריות
שלחו אותם חזרה לנתיב המוכר יותר
,וכמו בעבר .האריות מזהים את דפוס הפעולה
,עם ביצוע הקטל השלישי להיום .הלהקה המוכה מתאחדת מחדש
העדר המכתר עושה מאמץ אחרון .להגן על העגל הפצוע שלהם
.זה לא היה היום שלהן
חמשת שעות הציד שלהן האכילו כמעט כל טורף אחר בדובה
,ולבד מטעימות חפוזות .הציידות נותרו רעבות
.לביאות הטסארו מותשות לבסוף
הן אינן יכולות לדחוק עוד בעדר .צעד אחד נוסף
היופי המדהים בציד המשותף שלהם
הוא מה שהופך את האי .הזה למיוחד כל כך
עם שחר, בזמן שהתאואים והאריות נאספים לאינטראקציה היומית שלהם
.קשה שלא לראות בהם כחלק מהשלם
,העדר מקוזז מהחולים והחלשים
נטל המכביד בצורה משמעותית .על התקדמותו
,והאריות, ללא ספק .אינם יכולים לחיות בלעדיהם
.הם זקוקים אחד לשני
כשתאו בודד יוצא לעבר האריות
,ובאופן משובב מקפץ חזרה אל הביטחון .זהו משחק קטלני
נראה שתנועות אלה נועלות ,את השניים בריקוד נצחי
בהרמוניה מושלמת על סף יסוד החיים
במקום בו גבורה ואומץ נמהלים .בסיכון תמידי במוות
,האריות מדדים לדרכם
אך חוזרים שוב, ולרגע אחד ,התנועות קדימה ואחורה
נראות זורמות יותר מאשר סתם ,טורף וטרפו, או אפילו אויבים
זהו ריקוד קטלני היכול להתפרץ .לאלימות בן רגע
,ואט-אט .הלביאות נאספות
.בדיוק אז, הנקבה הזקנה נעצרת
במרחק משם, אחת הנקבות הנעדרות .מופיעה עם שני גורים חדשים
,כמו סבתא מצפה .הנקבה הזקנה מלאת שמחה
.אך משהו מטריד את האם עם התקרבותה
היא שולחת את גוריה בחזרה .לעבר מקום המסתור שלהם
משהו בשפת הגוף שלה משדר את הפחד המחלחל בה
,סימן מבשר רעות לתמימים שלה .אך גם חכמים ומהירי תפיסה
.ואז, מתבהרות כוונותיה לאם
!היא רוצחת הגורים
,כשהאם תוקפת אותה זה כאילו עבור כל האימהות
.שאיבדו את גוריהן בשנים האחרונות
שמירתה הדאגנית בעורף בזמן שהאימהות האחרות צדו
סיפקה לה הזדמנות לחסל כל גור .בשנתיים האחרונות
.שלושים ואחד בסך הכול
.וסוף סוף, נחשפה הסיבה
.כעת, גורים אלה מאויימים
,ובכל שנה של כשלונות .הלהקה כולה מאויימת
.היא חייבת להיות תחת פיקוח
עכשיו, כשזהות רוצחת הגורים ,ידועה והיא מוזהרת
.יש לגורים האלה סיכוי
.הלהקה זקוקה להישרדותם
כל יום ש'תכשיטים' קטנים ויקרי ערך אלה חיים
הוא יום נוסף בשימור .עתידה של הלהקה
אל מול תפאורת הרקע של התאואים .משחקם הוא תענוג משעמם
כל נשיפת אוויר בין אחד לשני בעת .שהם משחקים הוא סיכון בסביבה זו
.יהיה קשה לשלוט בקטל
.יתכן שמדובר ביותר מנקבה אחת
באופן אירוני, האיום הגדול ביותר ,על הגורים הוא לא התאואים
.אלא אויב המתגנב חרש מבפנים
.זהו יום חדש, עם אתגרים חדשים
נקבות טסארו ממוטטות תוך שניות .זכר צעיר שסיכוייו קלושים
.יעילותן כלהקה מגיעה לשיאה
,כולן כאן היום,למעט הגורים .שהוסתרו בסבך-השיחים
.קריאות התאו מושכות תשומת-לב
.אט-אט, המספרים גדלים
בסופו של דבר, עשרות רגליים רוקעות וקרניים חדות כחרב הנוגחות בפראות
.משסעות את האוויר סביב ראשן
התאו הצעיר חייב להיות ,לוחם רב-ערך
.אם הצליח להביא לתמיכת כל העדר
.הם מלוכדים עתה בעקבות קריאתו
הלביאות נואשות עתה .לשמור על טרפן
,התקפותיהן אכזריות אך נתקלות בהתנגדות חוזרת ונשנית
.של קבוצת תאואים נחושה
זה הופך להיות קרב המזכיר דו-קרב קדום
בין כוחות אדירים של הטבע .כשהמנצח בו זוכה בכול
,תאו גדול .הגדול מכולם
או פציעות נוספות ואף מוות אפשרי
העלולים בסופו של דבר .לגרום לקריסת להקת הטסארו
הזכר הפצוע קשות מוכרע על ידי זכר יריב
המנסה להזדווג איתו .בתצוגה של שליטה
,ואז, בשיאו של הקרב
לביאה אחת שבה לאחור .בכיוונם של הגורים
.האחרות אינן שמות לב
הן עסוקות במאבק .להערים על התאו
.אין להן זמן להביט לאחור
.לפתע, מופיעה הלביאה שוב
.זו האם עם שני גוריה
היא לא יכולה היתה לקחת את הסיכון .להשאירם לבד בכל המהומה הזו
וכעת הציד הזה הפך לשיעור .מצוין עבור גוריה
עיני הציידים הקטנים האלה רואות .את הציד בפעם הראשונה שלהן
הם ילמדו על התאואים וריח הדם
.בזמן שהאוויר מתמלא בקסם הזה
הרגע בו האריות מתגנבים לפתע .להתקפה מתואמת, והציד מתחיל
,אך זה חייב להיות רגע מפחיד כשהמפלצות סבות לעומתך
וצילן הענקי מעביר צמרמורת ,לאורך עמוד השדרה שלך
מעורר בך את השאלה .לגבי האיתנות של אימך
.זהו חלום
.זהו חלום-בלהות
,זה הכול בשבילם .החוויה הזו מכניעה אותם
זהו השיעור האולטמטיבי .על המקום בו המוות הולם בחיים
ועל איך זה הופך לחלק מהחיים .ולא רק סופם
,זוהי תצוגה נמרצת של נחישות
,של אחיזה בחיים, החיים האלה .כנגד כוחות מכריעים
והתאו הקשיש שב .להתעמת עם אויביו
.הגורים נועצים מבט חודר בעיניהם
.זהו מבט אזהרה מפני הבאות
הקו הקדמי של התאואים מתלכד מחדש שוב ושוב
,מתיש את האריות .מקיף אותם ורודף אחריהם ללא הרף
זהו שיעור מרתק על כוח-סבל .וידידות אמיצה למול פני המוות
ובסופו של דבר הכבוד להיות מסוגל .להסתובב ולהתעמת עם הסבל שלך חזיתית
וכשהם מחוץ לטווח הסכנה
הם צופים בהתפתחות מבלבלת .אף יותר
ממקום בלתי צפוי, התאו היריב ,תוקף את בן-מינו
מנסה לשכנע בתוקפנותו את שליטתו מרחיק לקצה את יריבו הותיק, ובכך
מטה את כף המאוזניים .לטובת ניצחון האריות
זהו יתרון בלתי צפוי .אותו מנצלים האריות במהירות
.וזה נגמר
.להקת טסארו חזרה
ארוחת הבשר הראשונה שלהם .מעוררת בהם ענין יותר מחלב אימם
סקרנותם מתמתנת רק מהפחד להיפצע בתוך כל המהומה והתוקפנות
ההופכת את האריות ליחודיים בשיתוף הפעולה בציד
ויחד עם זאת תחרותיים .בצורה פראית בזמן שהם אוכלים
בימים שחלפו, פגשו הגורים .את שאר הלהקה בפעם הראשונה
,ראו את הציד הראשון שלהם
וחוו את חווית האלימות הראשונה .שלהם בחיי האריות
,ובעולם הקסום הזה ,החבוי בערפל העדין של הזמן
.ישנן שאלות שצריכות להישאל
האם כל זה יהיה כאן ?כשנתעורר מחר
?או האם הם ייעלמו כמו רוחות
?האם כלום מלבד חלום שייזכר
אריות ענקיים המתמחים בטרף אחד
המסתגלים ומתרבים בבידוד
על אי בקרבת נהר .הזורם לשום מקום
עם הזמן, האם זה יוביל להתפתחות איטית וממושכת
?של גזע אריות שונה
חתולי ביצות, בעלי ערך רב .ונדירים ממה שאנו יכולים לדמיין
וכמובן, פגיעים לגחמות .חסרות הזהירות שלנו
רשרוש העשב החרישי מול פניהם .אינו מסיח את דעתם
הפרווה הזהובה והריפוד העבה על רגליהם חסר משמעות
.כשמדובר בהסוואה לאריות אלה
.הם לא זקוקים לכך יותר
.אלו הם חתולי הביצות של השטח הזה
.ציידים, עוקבים ומתעמתים
כולם ציידי תאו אכזריים .'אומנים במקצועם'
כשהם נאספים במגרש המשחקים הקדמוני הזה
,הם רוקדים ריקוד .ייחודי למקום ולזמן הזה
...ויחד עם זאת .הוא יימשך לנצח
-=Shlomi D. :תרגום=- -יולי 2008- Extreme מצוות