עולם מופלא
,לפני מאה שנים
חיו מיליארד וחצי .בני אדם על כדור-הארץ
כיום, יותר מ-6 מיליארד בני אדם .מצטופפים בכוכב הלכת השברירי שלנו
למרות זאת, ישנם עדיין מקומות .שכמעט ולא בוקרו על-ידי האנושות
סדרה זו תיקח אתכם לשטחים ,הפתוחים והשוממים האחרונים
ותראה לכם את כדור-הארץ ,וחיות הבר שבו
.כפי שמעולם לא ראיתם
- מקוטב לקוטב -
קריין: דייויד אטנבורו
.דמינו את עולמנו ללא השמש
פינגווינים קיסריים זכרים מתמודדים :מול הדבר הכי קרוב לכך על כדוה"א
.חורף באנטארקטיקה
,חושך ללא הפסקה
והטמפרטורה יורדת עד .מינוס 70 מעלות צלזיוס
הפינגווינים נשארים במקום אשר ,ממנו כל היצורים האחרים נמלטו
:מכיוון שכל אחד שומר על אוצר
ביצה יחידה שמונחת ,מעל לכפות רגליו
.ומחוממת מתחת לבטנם הפלומתית
,אין להם כל מזון או מים
.והם לא יראו אור שמש למשך 4 חודשים
אין ספק שזהו המבחן הגדול .ביותר שעומד בפני כל בעל-חיים
,כשהשמש עוזבת את אזור אנטארקטיקה
.היא מאירה את השמיים בצפון הרחוק
,חודש מרץ
,אור השמש חוזר לאזור אנטארקטיקה
.ומגרש 4 חודשים של חשיכה
.דובת קוטב מתחילה לנוע
.היא שהתה במאורה במשך כל החורף
.יציאתה מבשרת על בוא האביב
אחרי חודשים של שהיה ,מתחת לפני הקרקע
.היא מחליקה לה במורד המדרון
,אולי כדי לנקות את פרוותה
.אולי לשם הנאה צרופה
גוריה מתבוננים על ,עולמם החדש והמואר
.בפעם הראשונה
.הנקבה קוראת להם
אך מדרון תלול זה, אינו המקום .הקל ביותר לקחת צעדים ראשונים
,אך הם רעבים
,להוטים להגיע לאימם
.שדחתה את האכלתם ביום מיוחד זה
,כעת, היא מפתה אותם בעזרת החלב
המזון היחיד שהגורים ,מכירים מהיום בו נולדו
,חירשים ועוורים מתחת לשלג .לפני כחודשיים
,אימם לא אכלה במשך חמישה חודשים
.ואיבדה מחצית ממשקל גופה
עתה, מאגרי השומן האחרונים .שלה הופכים לחלב עבור הגורים
,השמש האביבית מביאה עמה חום
.אך מהווה בעיה לאם
.השמש ממיסה את ים הקרח
,שם היא צדה כלבי-ים .כדי שתוכל להאכיל את גוריה
.עליה להגיע לשם לפני שהקרח יישבר
לעת עתה, הטמפרטורה עדיין ,מינוס שלושים מעלות
.והגורים זקוקים למחסה שהמאורה מספקת
עברו שישה ימים מאז ,שהדובים הגיחו החוצה
.והאביב מתקדם במהירות
אך גם כעת, סופות שלג עזות .עלולות להגיע ללא כל אזהרה
,בהיותם כה קטנים
,הגורים מתקררים במהירות .וירגישו יותר בנוח בתוך המאורה
אבל אימם חייבת לדאוג .שיישארו בחוץ ויהיו פעילים
,היא הופכת לחלשה עקב הרעב
.ואין כל מזון על המדרון
,ים-הקרח נותר יציב
.אך הוא לא יחזיק מעמד זמן רב
.היום העשירי
האם הובילה את גוריה למרחק .של כק"מ וחצי מהמאורה
.הגיע הזמן להעמיד אותם במבחן
,בטחונם העצמי השתפר פלאים
אך הם לא חשים באותה .תחושת דחיפות של אימם
,סוף סוף ,נראה שהם מוכנים לתחילת המסע
.ובדיוק בזמן
,במרחק קילומטרים ספורים מהחוף .הקרח כבר נבקע
עכשיו, האם יכולה להתחיל לצוד ,את כלבי-הים החיוניים להם
אך היא מובילה את הגורים .לעולם חדש ומסוכן
,כמעט מחצית מכל הגורים מתים .בשנה הראשונה שלהם על הקרח
,הקיץ מביא עימו 24 שעות של אור-שמש
.ותוואי-נוף מפשיר ומשתנה
דרומה משם, שלגי החורף כמעט .ונעלמו מהערבות הארקטיות
.גבולה הפראי של צפון קנדה
כאן, הטבע מחולל את אחת :הדרמות הגדולות ביותר שלו
(בכל שנה, 3 מליון קאריבו (איל הצפון .נודדים לרוחב הערבות הארקטיות
.גודלו העצום של העדר נתפס רק מהאוויר
עדרים מסוימים נודדים ,יותר מ-3,000 ק"מ בשנה
.בחיפוש אחר שדות-מרעה חדשים
מדובר בנדידה היבשתית .הארוכה ביותר של כל בעל-חיים
.הם נעים ברציפות
אילים שזה עתה נולדו, חייבים .להתחיל ללכת באותו היום
.אך העדרים העצומים לא מתקדמים לבדם
.זאבים
,להקות בנות 8 עד 10 זאבים .עוקבות אחרי הנדידה
.והם רעבים
.הם מחפשים אחר האילים שזה עתה נולדו
,ריצה ישירה לעבר העדר .היא תחבולה על מנת לזרוע בהלה
,העדר מתפזר
.וכעת קל יותר לרדוף אחרי פרטים
.בזמן המהומה, איל צעיר מופרד מאימו
,האיל צעיר
אבל הוא מסוגל לברוח מהזאב .אם יצליח לשמור על יציבות
.בשלב זה, הסיכויים שווים
,או שהקאריבו יעשה טעות
.או שאחרי ק"מ וחצי הזאב יוותר
.אמצע הקיץ בערבה
.השמש אינה שוקעת
,בקוי רוחב אלה קרני השמש אינן ישירות
,ואנרגיה לא מספקת מגיעה לאדמה
.כך שלא מתאפשרת צמיחת עצים
,יש להדרים כ-800 ק"מ מכאן
.לפני שהיא תהיה אפשרית
,שיחים קטנים אלה מסמלים את קו העצים
:את תחילתו של היער הצפוני
.הטייגה
העלים המחטיים של עצי המחט ,למעשה אינם אכילים
לכן יער זה כמעט ואינו .מכלכל בעלי-חיים
,מדובר במקום דומם
.בו השלג לא מכיל טביעות רגליים
,בחורף הארקטי
.השלג יוצר שמיכה רציפה על פני הקרקע
,אך כשהאביב ממשמש ובא מהדרום
.הטייגה נחשפת
,יער עצום זה, שמקיף את הגלובוס
מכיל שליש מכמות העצים .שעל כדור-הארץ
,הוא מייצר כמות כה גדולה של חמצן
.עד שהוא משנה את הרכב האטמוספירה
,כשנעים דרומה
,השפעתה של השמש הולכת וגדלה
.בקו-רוחב 50, שינוי קיצוני מתחיל
,עונות הקיץ כאן ארוכות דיין
כדי לאפשר לעצים רחבי-עלה .להחליף את המחטניים
.עלים רחבים קלים יותר למאכל ועיכול
בעלי החיים יכולים לקבל את חלקם באנרגיה
.שהגיעה מהשמש
,הקיץ הגיע
.ויערות אלה שוקקי חיים
.אך הזמנים הטובים לא יארכו
,העלים הרחבים נושרים .כי הם ניזוקים מהכפור
,כשהם נעלמים
,האזור הופך לעקר .עם מעט מזון עבור בעלי-החיים
,על תושבי המקום לנדוד
,להתחיל בשנת-חורף
.או לעמוד בחודשים על סף רעב
.הנמר הקוריאני (גם: נמר אמורי)
.הנדיר ביותר במשפחת החתוליים
,כאן, ביערות הנשירים שבמזרח רוסיה
.החורף הופך את הציד לקשה ביותר
,הטרף נדיר
.ואין צמחיה שמעניקה מסתור לציד
.הגור בן שנה, ועדיין תלוי באימו
צבאים הם קורבן תכוף .של החורף הקשה
.הנמרים לא נמנעים מאכילת נבלות
נמרים אפריקאים לעולם לא ,היו מסוגלים לשרוד כאן
אך לנמרים הרוסים יש פרווה סמיכה .להגן עליהם מפני הקור
.נותרו רק 40 נמרים קוריאנים בטבע
.והמספר הולך וקטן
,כמו יצורים רבים אחרים
החתולים הגיעו עד סף הכחדה
עקב ציד והשמדת .בית-הגידול הטבעי שלהם
הנמר הקוריאני מסמל את שבריריותה .של המורשת הטבעית שלנו
,עתידו של זן שלם תלוי בהישרדותן
,של מספר זעום של אמהות .כמו זאת
,כל בעלי-החיים ,נדירים או שכיחים
.תלויים בסופו של דבר באנרגיית השמש
ביפן, לבלוב עצי הדובדבן
.מבשר על תחילת האביב
.אנרגיית השמש מעניקה צבע לתוואי הנוף
כדור-הארץ, בעודו משלים ,את מסעו השנתי מסביב לשמש
.סובב על ציר נטוי
.הטיה זו יוצרת את עונות השנה
התקדמות העונות .מביאה עימה שינוי תמידי
,בעוד השפעתה של השמש פוחתת בצפון
יערות העצים הנשירים שבאמריקה ,מתחילים להיסגר
ומאבדים את עליהם כהכנה .לחודשי הקור והחושך הצפויים
.עונה אחת מפנה את מקומה לאחרת
אורגניזמים מסוימים .משגשגים תודות לריקבון
,אך הרוב מתחילים בהכנות לחורף
.ולחיים עם מעט אור
אוכלוסיות בעלי-חיים שלמות
,נאלצות לנדוד על פני מרחקים אדירים .בחיפוש אחר מזון וחום
,‏300,000 ברווזי באיקאל .נאספים להימלט מן החורף הסיבירי
.ונודדים דרומה, לקוריאה
,כל אוכלוסית העולם .בלהקה אחת
,אבל בחלקים מסוימים בעולם .אין עונות שנה
באיזורים הטרופיים, קרני השמש .פוגעות בכדור-הארץ ישירות
עוצמתן קבועה פחות או יותר .במשך כל השנה
זו הסיבה לצמיחה הנמרצת של הג'ונגלים
ולכך שהם מקיימים .כל-כך הרבה צורות חיים
יער זה מכסה 3% בלבד ,משטח כדור-הארץ
אך מכיל יותר מ-50% מכל .הצמחיה ובעלי-החיים שעליו
.חופת הג'ונגל עשירה במיוחד
,קופים, ציפורים
,ומליוני זנים של חרקים
.שאת מספרם המדויק איננו יודעים
,אופיו של הג'ונגל משתנה .כשיורדים לכיוון הקרקע
,והוא הופך לחשוך ולח
ומתאים לסוגים אחרים .של בעלי-חיים וצמחים
,פחות מ-2% מאור השמש מגיע לקרקע
.אך אפילו כאן המגוון יוצא דופן
,באי המרכזי של גינאה החדשה
,ישנם 42 זנים שונים של ציפור גן-עדן
.כל אחד מוזר יותר ממשנהו
,יער זה כה עשיר
.עד שאוכל מזין נאסף במהירות רבה
זה משאיר לזכר ציפור ,גן-העדן מקושטת הנוצות
,זמן להתרכז בדברים אחרים
.כמו לנקות את אזור התצוגה שלו
.הכל חייב להיות נקי ומצוחצח
.הכל מוכן
.מרשים ביותר
.אבל אף אחד אינו צופה
.זכר זה מצייץ וקורא לנקבה
.מזלו משחק לו
,אך מה עליו לעשות ?כדי להרשים אותה באמת
,היא פורשת הצידה .להחליט על פסק-הדין
,קשה לשמור על בטחון עצמי
כשאפילו המאמץ העילאי שלך .אינו מספיק טוב
,השמש משפיעה על החיים באוקיאנוסים .בדיוק כמו על פני היבשה
,החלקים העשירים ביותר הם אלה שבהם הגלים והזרמים
,מביאים דשנים מזינים לקרבת פני המים
.המוצפים בקרני השמש
הים שבקרבת כף התקווה הטובה ,שבדרום אפריקה
.מכיל את המצרכים הדרושים הללו
.ולכן הוא פורה ביותר
,הקיץ הוא תקופת השפע
.וכעת כלבי-הים מתחילים להתרבות
מתקפתו של העמלץ הלבן ,נמשכת שנייה בודדה
,צפייה בהילוך איטי פי 40 חושפת את הטכניקה
.והכוח העצום של הטורף הגדול
,אם מתקפת הפתע נכשלת
.המרדף מתחיל
,הכריש מהיר יותר במסלול ישר
אך אינו מסוגל לפנות .בחדות כמו כלבי-הים
.זריזות מול כוח
,ברגע שכלבי-הים סימו להתרבות
.כרישי הענק ימשיכו בדרכם
,כיום כבר ידוע
שהעמלצים הלבנים נודדים למרחק ,אלפי קילומטרים באוקיאנוסים
.כדי להנות מהשפע העונתי בימים שונים
,השמש הקופחת על-פני המים הטרופיים
.מניעה את מערכת מזג-האוויר העולמית
,המים שמתאדים מהאוקיאנוס המתחמם
.עולים לשמים, ויוצרים סערות-ענק
,הרוחות שנוצרות בלב ים
.מגיעות לחוף וחולפות על פני היבשה
,בתנועתן במדבר סהרה
,הן יוצרות את סופת החול הגדולה ביותר
.ומעיפות חול לצידו השני של ההעולם
.ומדשנות את הג'ונגל שבאמזונס
,רוחות המנשבות באוקיאנוס ההודי
אוספות איתן לחות ועולות .צפונה לכיוון הרי ההימאליה
.כשהאוויר עולה, הוא מתקרר
,המים שהוא נושא
,מתעבים לעננים
ואז נופלים כחלק מגשמי .המונסון מעניקי החיים
,זרמי-אוויר ,המונעים בכוח השמש
.נושאים אוויר רטוב ללב היבשות
,ללא מים
.אין חיים
,אבל פיזור המים מעל היבשה .איננו שווה אפילו בקרוב
מדבריות מכסות .שליש משטח האדמה
.ושטחן גדל כל שנה
.מדבר קלהארי בדרום אפריקה
,זו העונה היבשה
,ואלפי פילים החלו לנוע
.בחיפוש נואש אחר מים
,בכל רחבי דרום אפריקה .בעלי-חיים נודדים מאותה סיבה
.הבפאלו מצטרפים למסע האדיר
,אין מקום אחר בכדור-הארץ אשר בו כמות כזו של בעלי-חיים
.יוצאת למסע עם אותה מטרה דחופה
,כולם שמים פניהם לכיוון ביצות האוקוונגו
.דלתא יבשתית עצומה
.כרגע, האזור יבש
.אבל המים בדרכם
חברי המסע מעוכבים
הנקבות והצאצאים עלולים .להיפרד בקלות מהעדר המרכזי
עבור הזוג הזה, יש מחסה בשטח .מיוער קטן במרחק כמה קילומטרים
,אין הם יכולים לנוח .עד שיגיעו אליו
.העדר המרכזי כבר הגיע לשם בשלום
,בסופו של דבר .המשתרכים מגיחים מתוך האבק
.הפילון המותש עדיין עיוור עקב החול
.אמו מסייעת לו ככל יכולתה
.הסופה דועכת
.אך לא כל הפילים היו בני מזל
.פילון אחד הלך לאיבוד
,צמא ומותש
,הוא עוקב אחר עקבות רגליה של אמו
.אבל, למרבה הצער, בכיוון ההפוך
,בשיאה של העונה היבשה בקלהארי
.המים מגיעים לאוקוונגו
הם ירדו כחלק מהגשמים באזור ההררי .של אנגולה, אלפי קילומטרים משם
.לקח להם כמעט חמישה חודשים להגיע
.המים מוציאים חרקים מהאדמה הצחיחה
.שמיד נאכלים בידי החופמי האפריקאי
,שפמנונים שנעים עם השטפון
אוספים את היצורים שטבעו .ולא נאכלו על-ידי הציפורים
זהו המשתה העונתי עבור .בעלי-חיים מכל הסוגים
הציפורים מגיעות ראשונות .בקבוצות שונות
,עגורים
.ואז, חסידות שחורות
.אחרי הציפורים, מגיעים הבפאלו
,אחרי שבועות של הליכה .המסע מגיע לסיומו
,בעוד המים שוטפים את האוקוונגו
אזור נרחב בקלהארי .הופך לגן עדן פורה
,אין עוד מקום בכדור-הארץ שבו כוחם של המים נותני החיים
.נראה כל-כך בבירור
,האוקוונגו מתמלא בעקבות ושבילים
.כשבעלי-החיים מגיעים ללב האזור
בעלי-החיים שמגיעים ,יוצרים נתיבים כמו עורקים
,שבהם המים זורמים
.וכך אזור השטפון מתפשט
:זה מחזה נדיר באפריקה
.עולם שופע ועשיר במים
.חלק מהחיות מרגישות בבית
:אלה לצ'ווה
,אנטילופות עם טלפיים נפרשות
.שמאפשרות להן לנוע במהירות במים
.לאחרים, השינוי אינו כה מבורך
.הבבונים אינם ששים לשחות
המים מביאים עמם עונת .שפע עבור כל בעלי-החיים
.כלבי ציד
כיום הם מהיונקים ,הנדירים ביותר שבאפריקה
אך יחד עם זאת, הם הטורפים .היעילים ביותר ביבשת
.סודם: עבודת-צוות
(האימפלה (אנטילופה אפריקאית .היא הטרף האהוב עליהם
,הם מתחילים בציד
.והלהקה מתפצלת
,נקודת מבט אווירית .מאפשרת להבין את האסטרטגיה שלהם
,כשהכלבים מתקרבים לטרפם
הם מתפרשים כדי להגיע .לעמדות שונות מסביב למטרה
הם יוצרים מעין חגורת ביטחון .מסביב לאימפלה
,תוך כדי תנועה מוחרשת
.הם מגיעים לעמדות
אוזניים אלה מסוגלות לשמוע .את האוושה הקלה ביותר
.המצוד נפתח
.‏3 כלבים סוגרים על אימפלה אחת
.פספוס
הכלב הראשון מוביל את האימפלה .לכיוון המאגפים המסתתרים
,כשהוא צופה מראש את כיוון תנועתם
,המנהיג פונה פנייה חדה
.ומצטרף למאגפים להתקפה המכרעת
.זה הכל או כלום
.אחד על אחד
,לכלב יש סיבולת
.לאימפלה מהירות
.קפיצה לאגם היא מעשה נואש
.האימפלה לא יודעות לשחות
הכלבים יודעים שטרפם .חייב לצאת, אחרת יטבע
.הם מחכים
.שאר חברי הלהקה קוראים
,הם הצליחו בציד בתוך היער
.וזו ההזמנה להשתתף בסעודה
.לאימפלה יש מזל
,להקה בגודל כזה הורגת פעם ביום .וכולם חולקים בשלל
.אימפלה זו ניצלה
.הפילים קרבים לסיום המסע הארוך
,אחרי שבועות של צעידה .הם מותשים ביותר
,האם השלטת מריחה את המים
.ומעודדת אותם למאמץ אחרון
,הצעירים מותשים
,ואמהותיהן שעשו את המסע בעבר
.יודעות שהמים קרובים
,אחרי מאות קילומטרים .הם הגיעו ליעדם
חייהם של הפילים נשלטים
.בידי המחזור השנתי של יובש ומים
,מחזור העונות .שנוצר על-ידי השמש
,בקצה הדרומי של כדור-הארץ
אחרי ארבעה חודשים ,של חשיכה מוחלטת
.השמש שוב עולה מעל אנטארקטיקה
סוף סוף, הפינגווינים הקיסריים נוטשים .את ההצטופפות הקבוצתית
הזכרים עדיין נושאים ,את הביצים יקרות הערך
.אותן טפחו במשך כל החורף האנטארקטי
,עם שובה של השמש .הביצים נבקעות
.ציפורים אחרות אפילו לא הגיעו
אך הקיסריים, לאחר ,שעמדו בחורף הארוך והחשוך
.העניקו לאפרוחיהם יתרון מוקדם
הצעירים מוכנים ולהוטים
כדי להפיק את המירב .מהקיץ האנטארקטי הקצרצר