,בראשית הייתה חשכה
.רק הים
בראשית
,לא הייתה שמש
.לא ירח, לא אנשים
בראשית
לא היו בעלי חיים
,או צמחייה
.רק הים
.הים היה האם של שום דבר
.ממש שום דבר
,הייתה זו רוחו של העתיד לבוא
.כולה זיכרון ואפשרויות
הים
.הוא הכוח שעיצב את כדור הארץ
.הוא אם החיים כולם
מהבקטריה הקדמונית ביותר
,ועד צורות החיים הסבוכות ביותר
מוצא כולנו מהשליה הימית האדירה הזאת
וכולנו צאצאיהם של אותם יצורים קדומים
.השקועים במימיו הראשוניים של כדור הארץ
.כולנו חולקים קוד גנטי משותף
.המים הם דם החיים של כדור הארץ
.ללא מים לא יכולים להתקיים חיים
- מדבר אוקוקחה, איקה, פרו -
,אזור זה המזכיר את פני הירח
,הנשלט בידי השמש והרוח
הוא מדבר אוקוקחה
.בחופה הדרומי של פרו
,אף שאי אפשר לנחש במבט ראשון
הוא היה שוקק חיים פעם
והזיכרון של אותם חיים
.הטביע את חותמו על קרקעית המדבר
,פרופ' רודולפו סאלאס - - פלאונטולוג חולייתנים
בעיניי, המדבר הזה
מעניק אפשרות להגשים את חלומי .להבין את העבר
באוקוקחה, מרקם התלוליות שנתקלים בהן .לא תמיד סלעי
,כשמתקרבים אפשר להבחין בחוליות
.צלעות, לסתות, גולגולות
זה שלד של לווייתן .שחי לפני כ-10 מיליון שנים
אורכו הכולל של בעל החיים הזה .היה כשמונה מטרים לערך
.זה אביהם הקדמון של הלווייתנים של ימינו
החוליות העצומות גלויות לעין
.לצד הצלעות משני צדי עמוד השדרה
יש לו גולגולת ארוכה ולה עצמות שטוחות
ולסת דמוית קשת .המחוברת אל חלקה התחתון של הגולגולת
הוא בטח היה ניזון על ידי סינון אורגניזמים
.אשר היו מגיעים ממי הים לחופה של איקה
,הלוחות שאפשר לראות כאן
,בין הלסת העליונה והתחתונה
.הם למעשה מזיפת הלווייתן
.ללווייתנים אין שיניים
הם משתמשים במזיפות סינון .עשויות חלבון שנקראות קראטין
עם זאת, 10 או 12 מיליון שנים לאחר מכן
.המזיפה הזאת השתמרה
תהליך האיבון הזה
.הוא זה שמייחד את השרידים באוקוקחה
מדבר אוקוקחה הוא המקום הכי טוב בעולם
ללמידה על האבולוציה של הלווייתנים ושל הדולפינים
.ב-40 מיליון השנים האחרונות
.כל שינוי, כל שלב, תועד כאן
איך לווייתן שחי באוקיינוס
?מצא את עצמו בלב המדבר
- פקיצטוס -
המסע למקום הזה
החל רחוק מכאן
...בשטח שבין הודו לאפריקה
- אמבולוצטוס -
.לפני 50 מיליון שנים...
...שם, קבוצה של יושבי אדמה קדמונים
- רודוצטוס -
.החליטה לשוב אל הים...
,בכניסתם מחדש אל הים
איבריהם עברו שינויים
.והתפתחו כדי להסתגל לסביבה החדשה
- דורודון -
,הגוף שלהם נעשה ארוך יותר
...רגליהם התקצרו ונהיו סנפירים
- לווייתני מזיפות -
וזנבותיהם...
,נהיו רבי עוצמה .מספיק כדי לאפשר להם תנועה במים
- לווייתן כחול -
היצורים הללו נדדו באוקיינוסי העולם
ובסופו של דבר הגיעו אל קו החוף
.שבו שוכן כעת המדבר בפרו
הרי האנדים נוצרו
בעקבות התנגשות של לוחות טקטוניים
וקרקעית הים הורמה לאורך
.חוף האוקיינוס השקט ביבשת
האזורים השקועים האלה נהיו חלק מהמדבר החופי
.עם כל שנותר מהתושבים המופלאים שלהם
כשאני חוקר את המאובנים ,הפזורים ברחבי המדבר
,אני חושב על מקורות החיים
.כי מקור כל החיים הוא בים
לפני מיליוני שנה, אבות אבותינו גרו
.בימים שברחבי העולם
הציידים-לקטים הראשונים אשר התגוררו ביבשת
.פסעו לאורך רצועת החוף הזו
,אולי אז הם חשו, לפני זמן רב
,בזמן שהאזינו להתנפצות הגלים החרישית
את החיבור המחודש .עם המרחב האין סופי של האוקיינוס
.פלאי העולם הכחול היו עוצרי נשימה
דבר ממה שנראה היום אינו בר השוואה עם שפע צורות החיים
.אשר חיו במה שהייתה אז סביבה קדמונית
אותן חברות אנושיות מוקדמות ,ראו את הים מתחבר לנהרות
לרמות ולהרים
,ואת כל המים שבים אל הים
.יוצרים מעגל, זרימה בלתי פוסקת של כוח חיים
.הים היה יותר ממקור למזון
,הוא היה הרוח אשר בראה את כל צורות החיים
.והיה צריך להודות לה
ולכן בני האדם בנו מקדשים לאורך החוף
.כדי ליצור חיבור עם מהות הים
- מקדש סליטרה, וייה דה מאלה, קנייטה -
- (תרבות האינקה (1450-1536 לספירה -
המקדש הוא החיבור בין העולם הגשמי
,לבין הממלכה העליונה של האלים
,בעיקר עם האוקיינוס
.ועם העולם התת-קרקעי החבוי במעמקיו
במקרה זה אפשר לחוש בחיבור עם משהו נעלה יותר
.על ידי הענקת מנחה לים
- חוסה קנסיאני, אדריכל אורבני -
- מומחה באורבניות פרה-קולומביאנית -
"מקדש "אל פראיסו - - "המתחם הארכאולוגי "פראיסו
עמק צ'יון, לימה - - (התקופה הפרה-קרמית (2500 לפנה"ס
- המושבה סאן פדרו -
- לורין צ'ינצ'ה, מתחם ארכאולוגי -
- ( תרבות הצ'ינצ'ה (1000- 1450 לספירה -
,כאדריכל אורבני
המשימה שלי היא להבין מבנים
.ואת הקשר שלהם לסביבה ולנוף
- פירמידה עם רמפה מספר שתיים -
- פאצ'אקאמאק, מתחם ארכאולוגי, לימה -
- (תרבות האיצ'מה (1000-1450 לספירה -
.בנדוריה הוא דוגמה מושלמת לחיבור עם המיקום
...כאן, המקדש ניצב על ציר מזרח-מערב
- מקדש בנדוריה -
התואם לא רק את כיוון תנועת הכוכבים...
.אלא גם את החיבור שלהן לים
- מקדש בנדוריה, המתחם הארכאולגי בנדוריה -
הואצ'ו, לימה - - (התקופה הפרה-קרמית (2500 לפנה"ס
בכל מקרה, בעמקים אחרים .יש מקדשים נוספים בעלי קשר חזק לים
המתחם הארכאולוגי הוארקו - - סרו אסול, קנייטה
,לפי הכרוניקן סיאזה דה-לאון
סרו אסול היה אחד מהמבנים היפים ביותר של בני האינקה
.שנמצא אי פעם על החוף
במקדש זה היו רמפות
.שעליהן פסעו הכוהנים הגדולים בלכתם אל הים
כיום אנחנו לומדים היסטוריה .לא כדי לחזור אל העבר
אנחנו לומדים היסטוריה כדי להבין את ההווה
וכדי ליצור את הכלים אשר יאפשרו לנו
.לייצר תבנית מוצלחת יותר בעבור העתיד
כיוון שהבינו את הקשר עם האוקיינוס
...הם בנו מקדשים לא רק מתוך הערצה לים
- העמק התחתון בנהר איקה, פרו -
הם גם ניסו למצוא שימוש מוצלח בטבע
.שאותו הם החשיבו קדוש ובעל רוח חיים
מעבר לאדמות האלה
הם שתלו כותנה .כדי להכין את רשתות הדיג שלהם
כדי שיישארו על פני המים
הם שינו את הגנטיקה של הדלועים ושל הדלעת
.כדי שישמשו כלי ציפה טבעיים
הם המליחו וייבשו את הדגים אשר לא נאכלו באופן מידי
.על גבי טרסות שנבנו במורדות ההרים
.המלח נלקח ישירות מהסביבה הקרובה
- אזורי ייבוש, המתחם הארכאולוגי הוארקו -
- סרו אסול, קנייטה -
,המבנים האלה מזכירים טרסות חקלאיות
.אבל הן נוצרו לשם ייבוש דגים
,חלק מהשלל נשלח לאנדים
.שם סחרו בו בתמורה למוצרים
.זה היה השפע אשר הציע הים
כדי להפליג בים
דייגים באותם ימים בנו את הרפסודות הראשונות
.מקני טוטורה
.גם כיום אפשר לראות רפסודות דומות
מאז בני האדם הראשונים הגיעו לחוף הזה
.התרחשו בו שינויים רבים
יורי הוקר, ביולוג - - מומחה במגוון ביולוגי תת-ימי
כמין המתקיים ביבשת
יש לנו מגבלות רציניות בכל הנוגע לחקירת
.מעמקי האוקיינוס
,בעבורנו, הים הוא עצום
וקל לחשוב שהוא אין סופי
.ושאנחנו לא מסוגלים להשפיע עליו
אני עורך מחקרים בימי פרו
,כבר יותר מ-20 שנה
אבל אני עדיין מופתע .מהממצאים שאני מגלה מתחת לפני הים
הים הפרואני הוא מהעשירים ביותר בפלנקטון
,בעולם
.ולכן הוא נראה חשוך כל כך
האורגניזם המיקרוסקופי הזה
הנסחף ברחבי אוקיינוסי העולם
.הוא הבסיס לשרשרת המזון הימית
יצורים ימיים רבים ניזונים ממנו
.והם, מצד שני, מזינים יצורים אחרים
,מטרים ספורים מתחת לפני הים
.מתחילה להיווצר מעין גלימה אדומה
,אני צופה בסרטנים הזעירים האלה מתקדמים
.תלויים במים הקרים במעין ריקוד
,מה שאנחנו רואים זה את הלובסטר הוורוד
.אחד מהמינים הרבים שניזונים מהפלנקטון
.גם דגי אנשובי ניזונים ממנו
המופע הצבעוני המרהיב הזה
מעביר לנו את תחושת השפע
,אבל הוא מלמד אותנו שהאנשובי
,מין אשר חולק אותו מקור למזון
.מתחיל להיכחד
!פל
!תראה כמה דגים, אחי
.תפתח את הפתח. את הפתח
.תעמיס .תמלא אותו-
האנשובי היה תמיד .אחד מהמינים הימיים השופעים ביותר
אבל דיג למטרות מסחר
הוביל לירידה משמעותית באוכלוסייה שלו
.ובאוכלוסייה של כל המינים אשר תלויים בו
המצב הזה מחמיר מדי פעם בפעם ,"בעקבות תופעת "אל ניניו
שבמהלכה דגי האנשובי נמלטים ,מזרמי המים החמים באוקיינוס
.נודדים דרומה או מתחבאים במעמקי הים
הציפורים מופיעות בשמים
בכל פעם שמשליכים את הרשתות הגדולות
.בתקווה לגנוב כמה דגי אנשובי מסירות הדיג
להקות שקנאים
.מתקשות למצוא די מזון
האנשובי, המרכיב העיקרי .בתזונה שלהם, כמעט נעלם
ואלה שנותרו
ברחו למים עמוקים יותר מהמטר וחצי
.שאליהם יכולים להגיע הראש והמקור של השקנאי
המין הזה אשר נחשב פעם למלכותי
נהיה קבצן ימי
השועט מטה כדי לתפוס כל מה שיצליח
.מתוך הדגה אשר נלקחה מהים
.האנשובי חשוב לא רק לשקנאי
הוא אחד מהאוצרות יקרי הערך ביותר .הנמצאים בימי פרו
הוא מהותי ביותר בעבור ,מערכות אקולוגיות המתקיימות במים קרים
אשר בהן מרבית המינים
.תלויים לגמרי בדג זה
,זה כולל דגים פלגיים .עופות ימיים ויונקים ימיים
כדי לתפוס דגי אנשובי
,העופות הימיים עפים למרחקים
.לפעמים נדרש לכך יום שלם
אבל לא לכל .בעלי החיים הימיים יש היכולת הזאת
אריות ים אשר נעים לאט יותר עשויים למצוא עצמם שוחים
.במשך יומיים או שלושה כדי למצוא מזון
.הגורים שלהם משחקים בשמש וממתינים להם
.הישרדות הגור תלויה בהצלחת האם
עכשיו, כאשר האנשובי נדיר יותר
,ונמצא במקומות רחוקים ועמוקים יותר במים
.החיפוש אחריהם נמשך הרבה יותר זמן
הגורים הקטנים ביותר לא תמיד .מסוגלים לשרוד במהלך ההמתנה
כשמוצאים להקת דגים
ציפורים מצטופפות יחד מעליה
,והסולה הפרואנית מגיעה
צוללת לעומק של עד ארבעה מטרים .מתחת לגלים כדי לתפוס את השלל שלה
מראה זה תמיד שימש
.סימן לכך שיש דגים בים
לכן העמים הקדמונים
ציינו מראה זה .כסימן מקודש על הבניינים שלהם
- מקדש צ'וטונה -
- המתחם הארכאולוגי צ'וטונה, למבייקה -
- (תרבות הלמבייקה (1000-1450 לספירה -
באיקונוגרפיה של תרבויות צפון פרו
אנחנו מוצאים איורים מדהימים
.של מערכת היחסים של התרבויות האלה עם הים
- "מקדש "לאס באלסאס -
- המתחם הארכאולוגי "טוקומה", למבייקה -
- (תרבות הלמבייקה (1000-1450 לספירה -
במקדש לאס באלסאס בטוקומה
.נמצאו ייצוגים מדהימים של חיי הים
כל פני השטח של הפירמידה מכוסים באפריזים
.וכולם קשורים לים
האפריזים הם לא קישוטים
אלה יסודות אשר נועדו להדגיש .את האיכות המיוחדת של מתחמי התפילות
כאן אנחנו רואים אנשים שטים ברפסודות עשויות מקני טוטורה
.ומשתמשים ברשתות ובמצופים
.גברים אחרים מוצגים שטים בסירות
והדבר היוצא דופן ביותר הוא
עיצובים מסוימים המראים גברים צוללים מתחת לגלים
ומשתמשים בכלים חדים שבעזרתם הם לוכדים את הרכיכות
."הידועות בפרו בשם "מויו
הרכיכות הטרופיות והצבעוניות האלה
שימשו פריטים פולחניים
.ונתפסו כמייצגות את פריון הים
הן היו חשובות עד כדי כך
שמצויים תיאורים שלהן לא רק בחופים
.אלא גם בתרבויות אשר גרו בלב האנדים
כהוכחה לקשר החשוב שהיה לעמים הקדומים עם הים
השתמשו במויו בתהליכי הקבורה .והם ליוו את המתים
עשו מהם גם תכשיטים
.כדי שיהיו צמודים לגוף
,זה יעזור להם במסעם אל העולם הבא
.שם הם ייבראו מחדש, כמו הכוכבים
?ובימינו
בימינו, כיוון שאבד הקשר ההדדי עם הים
.אנחנו משלמים מחיר יקר
- שפך הנהר צ'יון, לימה -
.האוכלוסייה האנושית ממשיכה לגדול
העולם כיום הוא בית .לכשמונה מיליארד אנשים
יותר ממחצית מאוכלוסיית פרו המונה 32 מיליון תושבים
.מתגוררת ליד החוף
.קצב החיים מתגבר
.הכול מתעצם
.ניצול האוקיינוס הוביל לנקודת משבר
.הטבע אינו סובל הגזמות
תושבי העתיד
יתייחסו לשרידי הציביליזציה שלנו
.כאל משהו מסקרן מאוד
בעוד מאות אלפי שנים
ייתכן שבקבוקי מים .יהיו שכיחים יותר ממאובנים
לא נצליח להבין לאשורם את החיים על פני כדור הארץ
.אם נגביל את עצמנו ללימודי ההווה
רק אם נתבונן בעבר
נראה שהחיים לא מוגבלים
.לצורות החיים שאנחנו רואים סביבנו היום
.הסיפור הזה הוא סיפור של שינוי
סיפור שבמהלכו כדור הארץ
שימש עד להתפתחות מינים מדהימים
שכבר לא קיימים
ואשר מייצגים 99 אחוז מהמינים
אשר התגוררו על כדור הארץ .במשך יותר מ-35 מיליארד שנים
,כשאנחנו בוחרים להתבונן רק בהווה
אנחנו מגבילים את עצמנו לחקר של אחוז אחד בלבד
.מתוך המסע האבולוציוני המדהים הזה
למה שמישהו יחשוב על מה שקרה
?לפני מיליוני שנים לאיזה יונק ימי או לכריש
?למה זה חשוב
חקר המאובנים מאפשר לי לנסוע בזמן
ולחשוף ממצאים מהעבר
.המוכיחים את העושר הרב של ימי פרו
,במשך מיליוני שנים
למרות אירועים קטסטרופליים
,שכמעט השמידו את החיים על פני האדמה
,החיים המציאו את עצמם מחדש
.הם מתחדשים ומייצרים מינים חדשים וגיוון רב
.בקיצור, החיים יצרו עוד חיים
הנה הם באים, נעים בשקט
ממקורות המזון שלהם באוקיינוס הארקטי
אל המים החמימים האלה הנמצאים בחופה הצפוני של פרו
:במטרה אחת
לבצע את ריקוד החיזור
בטקס פולחני ישן
.ובעזרתו הם ייצרו חיים חדשים
אני חוקרת את הלווייתן גדול הסנפיר מאז .2007
.אני רואה שהאוכלוסייה השתקמה
- בלן אלקורטה, מומחית לתיירות אקולוגית -
- מחקר בנושא הלווייתן גדול הסנפיר -
,הם הגיעו לנקודת משבר
.כמעט נכחדו
וב-1986 פרו חתמה על הסכם עולמי .לעצירת ציד לווייתנים
מאז, אוכלוסיית הלווייתן גדול הסנפיר .גדלה בקצב קבוע
בין יוני לנובמבר, העונה אשר בה
,אפשר לצפות בלווייתנים בצפון פרו
.אני יוצאת לצלם אותם
בעיקר את הזנבות שלהם אשר עליהם יש סימנים ודוגמאות
המאפשרים לנו להבדיל בין לווייתן אחד .למשנהו
זה חשוב מאוד כיוון שזה עוזר לנו לזהות
,כל לווייתן בקבוצה
ללמוד יותר על מסלולי ההגירה שלהם .ולנטר את ההתרבות שלהם
אחד מהדברים המדהימים ביותר בנוגע ללווייתן גדול הסנפיר
הוא שהם הלוליינים ביותר .מבין כל הלווייתנים
אף שמשקלם 30 טונות
הם מסוגלים להניף .את כל הגוף שלהם אל מחוץ לים
פשוט מרהיב לראות את היונק העצום הזה
.מחוץ למים
אני לא זוכרת כמה פעמים הם שחו
.באותו מסלול הגירה
,כל מסע היה שונה
כל מסע היה חלק מההתפתחות שלהם
ובמהלכו הם התרגלו לתנאי האוקיינוס
.ולמדו לחיות בהרמוניה
.ולכן הם נמצאים כאן עכשיו
,והאוכלוסייה גדלה .מפזרת את השמחה שחזרה לחייהם
אני חושבת שאחת הסכנות הגדולות ביותר שיש למינים ימיים באופן כללי
.היא מידע לא מדויק או חוסר עניין
אנחנו לא יכולים לשמר .את מה שאנחנו לא מכירים
המיזם שלנו כולל ,עבודה בתחום התיירות ובמחקר
להשתמש בתיירות ככלי כדי לעורר מודעות
וכדי לחנך אנשים .אשר ילמדו על הים תוך כדי החוויות שלהם
כשאנחנו רואים לווייתנים ודולפינים
אני רואה .את ההתלהבות ואת השמחה של הנוסעים
ואני באמת מאמינה שהלווייתנים
.ממלאים אותנו באנרגיה חיובית מאוד
כשאני שומעת את הלווייתנים שרים
.אני מבינה שהם השליטים של הימים
.הזכרים הפוריים הם אלה ששרים
אנחנו עדיין לא מבינים לחלוטין איך הם מפיקים את הצלילים האלה
.כי אין להם מיתרי קול
אבל הם משמיעים ביטויים חוזרים .שאנחנו מפרשים כשירים
השירים האלה עוצמתיים מאוד .ואפשר לשמוע אותם ממרחק קילומטרים
מדהים לשמוע את השירים של הלווייתן גדול הסנפיר
.בזמן שצוללים או שוחים באוקיינוס
- דג סקלר ממשפחת הקיסריים -
- סוסון ים -
- חתול ים -
- צב ים ירוק -
- דקרים -
בכל פעם קל יותר להבחין .בפלישת בני האדם לתוך האוקיינוסים
.ובכל זאת, החיים מחפשים דרך חדשה לשגשג
,מבנים כמו אסדות קידוח
כלי שיט שטבעו ומזחים
,הופכים לשוניות מלאכותיות
.ובהם החיים מתפתחים בצורה מדהימה
השוניות המלאכותיות האלה מוכיחות כיצד החיים משגשגים
.כאשר ניתנת ההזדמנות לכך
כביולוג ימי
אני רואה כיצד החיים מתאימים עצמם .לסביבות חדשות בכל מקום
בני האדם מסוגלים לחיות לצד .כל יצורי העולם
.אנחנו מסוגלים לחלוק אותו שטח
- קורמורן -
- ברווז קינמון -
גם במרכז העיר
.החיים משגשגים כשניתנת הזדמנות לכך
- ביצות "ויה צ'וריוס", לימה -
זה מקלט בעבור חיות הבר .הנמצא במרכז עיר צפופה
- אנפית השלג -
כ-250 זנים של ציפורים חיים כאן
.ועוד כמה זנים נודדים מבקרים במקלט זה
- לבנית כחלחלה -
- ביצנית צהובת רגל -
אזור ביצתי זה שליד הים
.קיים לכל אורך רצועת החוף של פרו
- סופית מצויה -
- שחיינית וילסון -
- כוס המחילות -
- גזרן אמריקני -
- שחף אמריקני -
הביצה הזאת הנמצאת בווייה
.היא אזור מוגן בתוך העיר לימה
כ-17 אחוזים ,מהטריטוריה הלאומית של פרו מוגנים בחוק
.מדובר על כ-210 מיליון דונם
,ואולם
.מרבית השטח הזה נמצא באזורים יבשתיים
,למרות העושר הקיים בימים של פרו
המדינה אינה מחזיקה אפילו בשטח מוגן אחד
.המוגדר שטח מימי
.רצועת החוף מסותתת ומשתנה על ידי הים
הנוף היבשתי הוא רק הארכה .של הטופוגרפיה של האוקיינוס
הגיוון הקיים ברצועת החוף
.משקף את הגיוון של בעלי החיים הקיימים בים
פני השטח המחוספסים והגעשיים של אריקיפה
מכילים מפרצים ומערות עמוקות
שכמותם אי אפשר למצוא .בשום מקום אחר ברצועת החוף של פרו
,במקומות אלה
אשר בהם אין כמעט גלים ,והרוח כמעט לא משפיעה על המים
חיים יצורים המסוגלים להתקיים .רק בתנאים כאלה
כמעט בכל המסעות התת-ימיים שלי
,נתקלתי ביצורים חדשים
,במינים חדשים .בבעלי חיים שכמותם לא ראיתי אף פעם
- שיטה נודדת -
- הזית הפרואני -
למשל, סוג זה של אלמוגים .הוא חדש בעבור עולם המדע
זה רק אחד מבין המינים הרבים שגיליתי בפרו
ואשר המומחים לטקסונומיה אשר היו אחראים להעניק לו שם
"קראו לו אלמוג "הוקר
.על שם העבודה שאנחנו עושים
- "חסילון "חוטם-ארנב -
- גואנו -
,זה נראה כמו צמח
.אבל למעשה זו חיה וגם טורף יעיל מאוד
- שושנת ים כתומה -
שושנת הים הכתומה הזו
היא הנפוצה ביותר במים קרים
והיא אחת מהמינים הגדולים ביותר .של שושנות ים באוקיינוס הפרואני
היא משתמשת במשושים שלה כדי לתפוס דגים, רכיכות וסרטנים
.הנישאים על ידי הזרם
- מעשיר רגל -
- חסילון רפאים -
הים עשוי להיות סביבה עוינת
.בעבור כל זן המנסה לשרוד
.לעתים המחקרים המדעיים הם הרפתקה גדולה
אנחנו עשויים להגיע למעמקים אדירים
בחיפושים אחר זנים חדשים .או אחר אורגניזם לא מוכר
- שושנת ים מפוספסת -
- סרטן פורצלן מנוקד -
...מצאנו את הספוגן הענק הזה בדרום פרו
- ספוגן צהוב -
בזמן שבצפון הטרופי מצאנו... .זן נוסף מאותו מין
,עדיין אין לו שם מדעי
.אף שהוא בגודל של יותר מחצי מטר
הימים הפרואניים הם ביתן של שתי מערכות אקולוגיות גדולות
.עם פאונה וצמחייה האופייניות לכל אחת מהן
אחת מהן מזוהה ,עם המים הקרים של הזרמים הפרואניים
.השולטת ברוב שטח רצועת החוף
,השנייה מתקיימת רק בקצה הצפוני של פרו
.שם שולטים זרמי מים חמים
זנים צבעוניים כאלה ,נמצאים בדרך כלל במים חמים
שם מגוון גדול יותר .של צורות חיים מסוגל לשגשג
המים החמים האלה הם רק חמישה אחוזים
.ממי הים הפרואני
,ולמרות זאת הם משמשים ביתם של יותר מ-70 אחוז
.מכלל המינים הימיים המתועדים בפרו
במהלך צלילה אחת
.התרגשנו למצוא שושנת טיוב ענקית
אחרי שהשווינו אותה ,לזנים אחרים מאזורים אחרים בעולם
.גילינו שהיא חדשה בעבור עולם המדע
- שושנת טיוב -
- קיפוד ים עפרונות -
- חשופית ים מרקדת -
יש עוד כל כך הרבה מה לגלות .בימים הפרואניים
- חשופית ים -
במקרה של חשופית הים לבדה ,תיעדנו כבר יותר מ-120 זנים
.וכ-50 מהם חדשים למדע
- ארנב ים -
- חשופית הים על שם באומן -
- מלפפון ים -
- מלפפון ים להבה -
- שושנה טרופית ענקית, זן לא מתועד -
- כוכב סלסה -
- חסילון מנטיס -
.אנחנו רק מגרדים את פני השטח
- דקראים -
משערים שברחבי העולם
זוהו רק חמישה אחוזים מכל המינים .המתגוררים באוקיינוסים
אנחנו יודעים בנוגע לירח ולמאדים .יותר ממה שאנחנו יודעים על הים
- עקרבנוניים -
- דקרן משויש -
- לברק רב נים -
- צלופח מורנה -
,כמדען תפקידי לתרום למחקר
,לזהות את מה שנמצא שם למטה
.ואז להגן עליו לפני שהוא ייעלם
האנשים הראשונים שצעדו על רצועת החוף הזו
,היו לשומרי הטבע
,עם הציפורים שבו, הדגים
הצמחייה
.והימים
כיצד נוכל לגרום לאנשים להבין ולהעריך את המורשת הזאת
אם נרצה לחדש ?את הקשר שהיה לאבותינו עם הים
- פונטה סן חואן, מרקונה -
- איקה, פרו -
כשניתנת לחיים הזדמנות
.הם פורחים
השמורה הקטנה הזאת
מלאה בחיים בזכות קבוצת אנשים
.שהתאחדה כדי להגן עליה
מעשה פשוט זה
התיר לחיים להתפתח .בכל העושר והגיוון האפשריים
כשנעשה אותו הדבר עם הים
,ונגן על אזור פורה
החיים יכפילו את עצמם בעוצמה גדולה
והמגוון הביולוגי הימי
.יפרח בכל האוקיינוסים בעולם
.כך נוכל לייצר אזורי תקווה
במהלך המסע הזה בזמן
למדתי להכיר בכך
.שאפשר לגרום לשינוי
.והגיע הזמן שנפעל
אנחנו מוכרחים לעצור את האדישות
.ולהפסיק להזניח את הימים שלנו
הגיע הזמן שלנו להתחבר מחדש לים
.ולהעריך ולאהוב את כל מה שהוא מעניק לנו
כדור הארץ ימשיך להסתובב וההיסטוריה תימשך
.עוד מיליוני שנים
אנחנו חוששים מהכחדה .כי המשמעות היא ההכחדה שלנו
בעוד 50 מיליון שנה לא נהיה כאן כדי לראות
.את היצורים המדהימים שיחיו אז
אבל כדור הארץ ימשיך להסתובב
.והחיים ימשיכו להתפתח
.הטבע הוא חלק מהגוף שלנו, מהעור שלנו
.מגיע לו שנדאג לו .המשמעות היא שאנחנו דואגים לעצמנו
מערכת היחסים שלנו עם הים .היא חיונית מכל בחינה שהיא
,הים תמיד יהיה שם
והחיבור שהיה לנו עמו למן ההתחלה .גם הוא יהיה שם
,בתפיסה שלנו, פני הים
אותה שכבה דקה המפרידה ,בין חיי היבשה לעולמות הימיים
.היא מחסום שקשה לעבור
.אבל אנחנו לא מנותקים מהחיים באוקיינוס
.כל החיים הם אחד
אני אישאר איתכם
.ואני אמשיך בשירי
אותו שיר שקט
המגיע מתוך החשכה
.ומשתרע אל עבר האור
אותו שיר מעורר חלומות
,של כל היצורים החיים
,של אין סופיות הזמן
.חופשי מגבולות ומפחדים
,זה מתחיל באימא שלנו, באוקיינוס
,המהווה רוח
זיכרון
,ומעל לכול
.אפשרות
- יצירת שמורות ימיות בים הפרואני -
- היא צורך קיומי -
כדי שהימים יוכלו להיות מוגנים - - ,כפי שחופי פרו
- .ההרים והג'ונגלים מוגנים -
שימור הים - - .הוא שימור החיים על פני האדמה