.עזרו לכולם לחקור עולמות ורעיונות חדשים
.תנו את תמיכתכם לתחנת PBS
.זיכרון הוא המפתח לזהותנו
.ללא זיכרון, אנחנו כלום
.זה מי שאנחנו
?אבל איך הזיכרון בעצם עובד
.זוהי תעלומה עצומה
.כיום מדענים חוקרים את המוח יותר מאי פעם
.אנחנו רואים זיכרון נוצר לנגד עינינו
מוצאים רמזים המובילים אותנו .למקומות חדשים ומפתיעים
.הזיכרון שלנו אינו מדויק כפי שאנחנו חושבים
.אנחנו יכולים לנסות לתקן זיכרון מסוים
אולי אימא טבע
.צריכה מעט עזרה בהתאמה
...החל מעריכת זיכרונות
.ניתן לשתול זיכרון שגוי
.ועד למחיקת הפחדים הכי נוראים שלנו
.זה היה בלתי ייאמן
עמדתי שם ואמרתי, ״איך זה אפשרי?״
.פחדתי פחד מוות מעכבישים
.אנחנו מתמקדים ומוחקים את זיכרון הפחד עצמו
,האם אנחנו מתקרבים ליום שבו בלחיצת כפתור
?נוכל לכתוב מחדש את עברנו
להיות מסוגלים להשתמש בטכנולוגיות חדשות כדי לערוך זיכרונות
.הוא דבר מפחיד
,אני חושב שהשאלה היא מתי זה יקרה
.לא האם זה יקרה
.״פורצי הזיכרונות״, עכשיו בנובה
...אני זוכר
...אני זוכרת
...אני זוכר
.זיכרון
.אנו מכירים אותו כתיעוד של חיינו
איך למצוא את המפתחות שלנו .או לדקלם עובדות מבית הספר
.אבל עצרו וחשבו על כך
.זה הרבה יותר מזה
...מהזיכרון המוקדם ביותר שלכם
.נפלתי מסוס בערך בגיל חמש
.כשנכנסתי לגן ופגשתי את החברה הכי טובה שלי
,בערך בשנת 1925 .עברנו לגור בשדרת ספרינג מספר 513
...הזיכרון הכי משמח שלך
.כשבתי נולדה
.כשהיא יצאה
לראות בן אדם אמיתי
.נושם אוויר צח בפעם הראשונה
...או הזיכרון העצוב ביותר
.מותו של אבי
.אנחנו סכום כל הזיכרונות שלנו
.זה מי שאנחנו
.כך אנחנו מבינים את עצמנו ואת חיינו
.חשבו לרגע עד כמה חד זיכרון יכול להיות
...הריחות, הקולות
אני זוכר את הנעליים, הגרביים, המכנסיים .והחולצה שלבשתי
.כאילו זה קרה אתמול
.יש לי תמונה בראש
!אני יכול לראות את זה
...זהו תהליך חישובי מורכב להפליא
מט ווקר - - אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
.שזיכרון משיג תוך אלפיות השנייה...
.איזו מתנה מדהימה ורבת עוצמה
?כיצד המתנה הזו אפשרית
?כיצד העולם מגיע לראש שלנוו והופך לזיכרון
?איך הזיכרון עובד בעצם
.וואו
מסתבר שזו אחת התעלומות הגדולות
.של המדע כיום
,אם תשאלו את רוב האנשים
...הם יאמרו שהם מבינים את הזיכרון
אנדרה פנטון - - אוניברסיטת ניו יורק
.אבל האמת רחוקה מכך
.אנחנו בערך מבינים את קצה הקרחון
אנחנו פשוט מכרסמים סביב המסתורין המרכזי הגדול של הזיכרון
איך אחזיר עכשיו
?משהו שקרה לי לפני זמן רב
רודי רודיגר - - אוניברסיטת וושינגטון
.זוהי בעיה קשה מאוד שלא פתרנו
.הזיכרון הוא התעלומה הגדולה ביותר
?הוא גדול כמו השאלה, ״מהו היקום
דניאלה שילר - - הר סיני, בית ספר לרפואה
מדוע אנחנו כאן?״
האם הילד בן ה-11 זה
?מחזיק באחד המפתחות לפתרון התעלומה
,במבט ראשון
,ג׳ייק האוסלר נראה כמו ילד רגיל בכיתה ה׳
אבל כפי שמגלה רודי רודיגר ,מאוניברסיטת וושינגטון
.הוא כלל אינו רגיל
?מה קרה ביום שישי, 28 באוקטובר 2011
.המשחק השביעי בסדרת הגמר
.הקרדינלס ניצחו 6-2
?מי היו המגישים של הקבוצות
,כריס קרפנטר בסיינט לואיס .מאט הריסון בריינג׳רס
!אלופי העולם לשנת 2011
אנחנו רק מתחילים להכיר את ג׳ייק .ומתחילים ללמוד אותו
הוא בבירור ילד חכם מאוד
.עם סוג שונה של זיכרון חזק מאוד
.ננסה יום אחר
?מה עם רביעי במאי 2013
,זה היה יום שבת
.וראיתי את ״איירון מן 3״
.נראה שיש לו יכולות מאוד ייחודיות
הוא מסוגל להגיד לך מה הוא עשה
...לפני שנים בדיוק בתאריך מסוים
קתלין מקדרמוט - - אוניברסיטת וושינגטון
,וזה מאוד יוצא דופן כשלעצמו
.ולמצוא זאת אצל ילד זה בעיקר יוצא דופן
?מתי נהרג אוסמה בין לאדן
,שניים במאי 2011 בפקיסטן
.אחד במאי 2011 בארה״ב
לוס אנג׳לס טיימס - יום שני, 2 במאי 2011 - - ארה״ב הורגת את בין לאדן
.כלומר, זה מדהים
,מעולם לא הרגשתי שהזיכרון שלי היה רע
.אבל הוא כן, בהשוואה לזה של ג׳ייק
.זו פשוט תעלומה באשר למה שקורה
...ג׳ייק יכול לזכור פרטים
- טופס בייסבול -
.כמעט מכל יום בחייו מגיל שבע
.כשהוא התחיל לדבר שמנו לב שהוא היה שונה
?מהן שלוש עשר הקולוניות
...ג׳ורג׳יה, קונטיקט, מסצ׳וסטס, מרילנד
אני זוכר שלקחתי אותו פעם לחנות
.והוא ידע איפה היו כל המוצרים לפי שורות
.זה דומה למחשב שגר איתך
,כולנו זוכרים שקיבלנו חיית המחמד ?אבל את התאריך המדויק
?באיזה יום אספתי את גרייסי בוויסקונסין
.שלושים ואחד במרץ
?לאן טסתי
.מיניאפוליס, סיינט פול
?מה אכלתי בארוחת ערב כשהייתי בוויסקונסין
?כדורי גבינה
.זה נכון
אין ספק בכך
.שקורה שם משהו שונה
.מה ששונה אצל ג׳ייק זה שיש לו היפרתימזיה
.זה קל
.זיכרון אוטוביוגרפי נעלה
זיכרון נעלה, אתה זוכר ימים בחייך ,והרבה פרטים
,כגון איזה יום בשבוע זה היה
.ואתה לא יכול לשכוח
?מה עם שנת 2004
.ג׳ים מקגו הוא חלוץ במדע הזיכרון
.הוא גילה את ההיפרתימזיה לפני 15 שנה
?ומתי נפגשת איתי
.בעשרים ושמונה ביוני 2008
,עד כה, מכמה אלפים שנבדקו
.הוא גילה 55 מבוגרים עם היכולת המדהימה הזו
.שבת בפנרה ברד בניופורט ביץ׳
,אני יכול לתת להם כל תאריך ,למשל לפני 10 שנים, 5 שנים
.עשרים שנה, וכן הלאה
?אתה יודע מתי אלביס פרסלי נפטר
.בשישה עשר באוגוסט 1977
והביצועים שלהם יהיו מדויקים ...בלפחות 80 אחוז
ג׳ים מקגו - - אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
.ואולי מדויקים ב-100 אחוז, תלוי באדם
אחד הזיכרונות הטובים ביותר שמקגו בדק אי פעם
,שייך למישהי שאולי תזהו
.השחקנית מרילו הנר מהתכנית המצליחה ״מונית״
.כילדה צעירה ידעתי שיש לי זיכרון יוצא דופן
,קראו לי מיס זיכרון, מיס יוניוואק ,ילדת הזיכרון
.ודברים כגון אלו
.אם נתעלם מהשמות, הם לא גאונים
.בעצם, בממוצע, יש להם רמת משכל רגילה
,הם לא נעלים בצורות לימוד אחרות
,כגון למידה מספרים
.משימות למידה סטנדרטיות במעבדה וכדומה
,אני חושב שיש תפיסה מוטעית
,כידוע, שלאנשים יש
,הם חושבים שזה סוג של גאוניות אוטיסטית
,שאנחנו משתמשים בסוג של חישוב מתמטי
.כמו בסרט ״איש הגשם״
.כן, בהחלט לא ״איש הגשם״
פרוגסטפ: 5- -DNS_MINORS_1_39456 - IMA 183
?אז מה נותן להם את היכולת המדהימה הזו
מקגו סקר יותר מ-12 מקרי היפרתימזיה
.ומצא כמה רמזים מעניינים
למשל, אזור במוח
,שקשור לזיכרון, אגד הקרס
.פעיל יותר במקרים של היפרתימזיה
.יש כמה הבדלים במוח
.הם משמעותיים מבחינה סטטיסטית
אבל הם לא נתנו לנו ,תבנית דפוס שלפיה נוכל לומר
״זה הבסיס הנוירוביולוגי להיפרתימזיה.״
?מה יש במוח שלהם שמאפשר את היכולת הזו
.זו השאלה הפתוחה
.כאן נכנס ג׳ייק לתמונה
?שלום ג׳ייק, מה שלומך .טוב-
,הוא האדם הכי צעיר שהתגלתה אצלו היפרתימזיה
,ופה באוניברסיטת וושינגטון
מדענים ממפים את המוח שלו .על ידי טכנולוגיות הדמיה חדשות
.בסדר, בוא נסדר אותך
,במשך השנה הבאה
הם יבדקו את הזיכרון שלו .תוך כדי ביצוע של מאות סריקות
?ג׳ייק, מה קרה ב-8 באפריל 2013
.הלכתי לגן החיות בסיינט לואיס
כשיסיימו, אולי תהיה להם
.את התמונה הכי מקיפה אי פעם של מוחו של ילד
.אנחנו מקבלים כמות גדולה מאוד של מידע עליו
.אז זה מאוד מרגש
כלומר, לעשות זאת עם אדם רגיל
,בדרך מקיפה זו יהיה מאוד מרגש
ולהיות מסוגלים לעשות זאת על ילד
.שיש לו יכולות מיוחדות זה מרגש במיוחד
לאחר מכן, הם ישוו את הסריקות של ג׳ייק rlm;ֿלסריקות של ילדים אחרים&
כדי לראות אם הם יכולים לגלות את הסוד .של הסיבה לזיכרון יוצא הדופן שלו
.זו הזדמנות חד פעמים בחיים
אי אפשר לכתוב בקשה למלגה שבה אנחנו אומרים שנחפש מישהו כמוהו
?מכיוון שלעולם לא נמצא, נכון
התקווה היא שהמוח של הילד הקטן הזה
יוכל לעזור לענות על כמה שאלות גדולות
.באשר לתפקוד של הזיכרון שלנו
ג׳ייק יכול להפיק בבירור
,כמות אדירה של מידע מהמוח שלו
אבל אנחנו לא יודעים אם לי או לך ,יש את המידע הזה
,ואנחנו רק לא זוכרים אותו
או אם הוא לא מקודד לתפקוד המוח שלנו
.מלכתחילה
התעלומה של ג׳ייק ,ואחרים בעלי היפרתימזיה היא
האם הם באמת שומרים יותר זיכרונות ?מכל שאר האנשים
או האם לכולנו יש את עושר הפרטים הזה
,קבור עמוק בתוך המוח שלנו ?אך איננו מגיעים אליו
אם נוכל להבין איך הוא מנצל אותו
,כדי שנוכל לחולל זאת בתוך עצמנו
.זה יכול להיות כלי רב עצמה
- לוח בקרה למעקב עיניים -
יש כאן פוטנציאל
שנלמד משהו חדש וחשוב
על תפקוד
,המבנה הכי מסובך והכי מעניין בעולם
.וזה המוח שלנו
.והדבר הכי חשוב שהוא עושה זה ללמוד ולזכור
?אבל מה זה בדיוק זיכרון
למרבה הפלא, שאלה פשוטה זו הכשילה .הוגים שנים רבות
,עד לשנות החמישים, גילו מספר רמזים
.ואז הגיע מטופל אחד ששינה הכול
,כשהייתי חוקר צעיר
,למידה הייתה למידה וזיכרון היה זיכרון
.וזה היה רק דבר כלשהו שקורה
ואז הגיעו הממצאים של ברנדה מילנר
.ומושא מחקרה, ה.מ
,ה.מ. הוא קיצור של הנרי מוליסון
.מטופל מספר אפס במחקר הזיכרון
,אחרי תאונת אופניים בילדותו
.מוליסון החל לסבול מהתקפי אפילפסיה קשים
,בניסיון לשכך את ההתקפים האלו
נוירולוגים ערכו ניתוח
להסרת חלקים מהמוח שלו
.שהם שיערו שיצרו את ההתקפים הללו
רוב מה שהם הסירו
.הגיע מחלק במוח שנקרא היפוקמפוס
,לאחר הניתוח, ההתקפים פסקו
.אבל היה סימן לוואי מדאיג
,מהרגע הזה והלאה .הוא לא יכול היה ליצור זיכרונות חדשים
,הוא היה במצב שאנחנו קוראים לו .״אמנזיה צפופה״
,היה לכך הסבר אחד ויחיד
ההיפוקמפוס הוא החלק של המוח
.שאחראי על יצירת זיכרונות ארוכי טווח חדשים
- היפוקמפוס -
,זה כשלעצמו היווה פריצת דרך
.אבל זו הייתה רק ההתחלה
?אתה יודע מה עשית אתמול
.לא, אני לא יודע
?מה עשית הבוקר
,ברנדה מילנר רצתה לדעת, למרות האמנזיה שלו
?האם עדיין יש לו איזו צורה של זיכרון
.הוא היה אדם נחמד מאוד .הוא שיתף פעולה
ברנדה מילנר - - אוניברסיטת מקגיל
,למזלנו, הוא אהב לעשות מבחנים .הוא אהב פאזלים
אז היא המציאה פאזל שבו הוא יצייר כוכב
.על ידי מראה בלבד שבה הוא יראה את היד שלו
,אם תנסו את זה, זה קשה למדי
,אבל אצל אנשים רגילים ,עם תרגול, כמה ניסיוניות
.לומדים לעשות זאת
מכיוון שנראה שלה.מ. אין כלל
,יכולת ליצור זיכרונות לטווח ארוך .הוא אמור להיות אבוד
.הוא לא אמור להיות מסוגל ללמוד כלום
?איך הוא יצליח
.לא ידעתי, לא היה לי מושג
,ובעצם, בכל פעם שמילנר ביקשה ממנו להתאמן
.הוא טען שמעולם לא עשה משימה זו קודם
.אבל התפקוד שלו בגד בו
...הוא השתפר והשתפר, עד
.התרגשתי מאוד, מכיוון שזו הייתה פריצת דרך
,הוא לא יכול לזכור את האירועים בחייו
אבל נראה שהוא יכול אולי ללמוד .מיומנויות מוטוריות
העובדה שה.מ. יכול היה לזכור מיומנויות מוטוריות
אבל לא אירועים חדשים בחייו
.משמעו שהזיכרון אינו רק דבר אחד
היינו צריכים לנטוש את ההנחה .שיש רק סוג אחד של זיכרון
דן שכטר - - אוניברסיטת הרווארד
,כעת ידענו שיש סוגים שונים של זיכרונות
וסוגי זיכרונות שונים אלו
.תלויים בחלקים שונים של המוח
,לדעת איפה הזיכרונות במוח זה דבר אחד
?אבל איך הם מגיעים לשם
איך זיכרון לטווח ארוך
?נכתב במוח מלכתחילה
אלו השאלות שהניעו
את זוכה פרס הנובל אריק קנדל .מזה יותר מ-60 שנה
.הכול התחיל בווינה ביום הולדתו התשיעי
קיבלתי מכונית צעצוע נפלאה
.שהסעתי בתשוקה גדולה ברחבי דירתנו הקטנה
,יומיים לאחר מכן אירע ליל הבדולח
.ליל הזכוכיות המתנפצות הידוע לשמצה
ניו יורק טיימס - הנאצים הורסים, בוזזים - - ומבעירים חנויות ובתי כנסת של יהודים
,בהקדמה אלימה זו לשואה
אלפי חיילים נאצים .פרצו לשכונות יהודיות בווינה
,בתשיעי בנובמבר
...דפקו בדלת
אריק קנדל - - אוניברסיטת קולומביה
ושני שוטרים נאצים נכנסו...
.ואמרו, ״ארזו את כל הדברים שלכם״
,כשחזרנו אחרי שבוע, כל דברי הערך נעלמו
.כולל מכונית הצעצוע הקטנה שלי
.זו הייתה חוויה מכאיבה מאוד
.חוויה מכאיבה שתגדיר את עבודת חייו
,לכל מי שעבר את השואה
.יש זיכרונות שאי אפשר לשכוח
קנדל רצה לדעת
כיצד החוויה הזו הפכה לזיכרון
?שיישא עמו כל חייו
- הרמן קנדל -
זה גרם לי להתעניין בפסיכולוגיה .ובפסיכואנליזה
,וכשהתחלתי להתעניין בהם
אמרתי, ״מה השאלה המרכזית בפסיכואנליזה?״
.זה הזיכרון, כיצד אנחנו זוכרים דברים
?אבל היכן להתחיל
הרמז הגדול ביותר שלו הייתה עבודתה .המוקדמת של מילנר עם ה.מ
.ההיפוקמפוס חיוני ליצירת זיכרונות חדשים
?אבל איך הם מגיעים לשם
?יכול להיות שיש מכניזם פיזי ברמה התאית
,אז חשבתי שאשתמש בתאים בודדים בהיפוקמפוס
,ותאים אלו יהיו כה ייחודיים .שהם ידברו איתי על אחסון זיכרונות
,בתוך מספר חודשים
הוא הצליח להקליט את צליל הירי .של נוירונים בהיפוקמפוס
.הקולגות שלנו היו באיפוריה
.אבל לא למדנו דבר על למידה וזיכרון
,אז הבנתי שצריך לנקוט בגישה רדוקציוניסטית
וחשבתי שאשתמש בחיה פשוטה
,שיש לה מערכת עצבים פשוטה ,התנהגות פשוטה
.וננסה ללמוד זאת
,וכאן נכנסה לתמונה אפליזיה קליפורנית
שבלול ים ענק עם אחת ממערכות העצבים .הפשוטות ביותר בממלכת החיות
אחד מהענקים הגדולים בתחום חשב .שאני זורק את הקריירה שלי לפח
.בתמימותי, הייתי בטוח שזה יהיה הדבר הנכון
הוא חשב שאם רק יוכל לבודד את השינויים התאיים שמתרחשים
,כאשר אפליזיה לומדת משימות פשוטות
.זה יהיה המפתח להבנת הזיכרון שלנו
.לבני אנוש יש נוירונים
.לשבלולי מים יש נוירונים
?הם לא מאוד שונים, נכון
קלסי מרטין - - אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
,אפילו ברמת ה-DNA
.ה-DNA שלנו לא מאוד שונה
אותם סוגים בסיסיים של שינויים .צריכים לעמוד ביסוד הזיכרון
,כדי לבחון את ההיפותזה שלו
הצעד הראשון של קנדל היה ליצור .זיכרון אצל שבלול הים
.לשם כך, הוא אימן את השבלול לפחד ממגע קל
,אם נוגעים לו במחוש, הוא מכניס את המחוש
- מחוש -
.המחוש הוא צינור המים של השבלול
...כשנוגעים בו, הוא גם מכניס את הזימים שלו
- זימים -
.כרפלקס הגנה...
...אבל אם נחבר את המגע הזה
.מגע, הלם חשמלי
,עם הלם חשמלי קל .נקבל תגובה הרבה יותר חזקה
...ואם עושים זאת שוב ושוב
,עכשיו כשנוגעים שוב במחוש של השבלול
,אפילו אחרי שבועות, ללא הלם חשמלי
.הוא מגיב כאילו קיבל הלם חשמלי
איכשהו, הוא זוכר שהמגע הקל הזה .משמעו הלם חשמלי
.הוא יצר זיכרון ארוך טווח
?השאלה היא, איך
.לקנדל הייתה הנחה
אם הוא רק יוכל לשכפל את ניסוי המגע הזה ,עם תאים בודדים
הוא יוכל לראות בדיוק מה התרחש .בייצור הזיכרון
,נוכל להוציא את התאים מבעל החיים
להכניס אותם לתרבית התא .ולשחזר את המעגל העצבי
נסתכל על כל שלב
.ונראה מה קורה לזיכרון ארוך הטווח
.זו הייתה פריצת דרך עצומה
מה שאריק קנדל באמת עשה
זה שהוא לקח מעין תופעה של זיכרון
.והפך אותה לשאלה ביולוגית
״מהם השינויים המתרחשים שמעוררים זיכרון?״
,כדי לדעת
.הצוות של קנדל עקר שני נוירונים משבלול הים
,זהו נוירון תחושתי מהמחוש שלו
.וזהו נוירון מוטורי מהזנב
.הם מחוברים בסינפסה אחת
- סינפסה -
הסינפסה היא נקודת החיבור
.שבה נוירון אחד מדבר לשני
בכדי לדמות זיכרון ארוך-טווח ,בדיוק כמו עם בעל החיים החי
.קנדל דימה שוב ושוב את הנוירון התחושתי
.וכשהוא עשה זאת, לפתע קרה משהו קסום
.חיבורי סינפסות חדשות החלו לגדול
זה גרם לנו להבין בפעם הראשונה
שזיכרון ארוך-טווח כרוך בעצם בשינוי אנטומי של המוח
.בזמן שנוצרים חיבורים חדשים
,כשראינו זאת בפעם הראשונה .זה ממש הדהים אותנו
זו הייתה תגלית פנומנלית מכיוון שזה הראה לנו לראשונה
.שהזיכרון כרוך בשינוי המבנה הפיזי של המוח
ג׳ו לדו - - אוניברסיטת ניו יורק
זה הפך ליסוד
.הבסיס הקונספטואלי שלנו להבנת הזיכרון
,על ידי שימוש בטכנולוגיה של היום .אפשר להיות עדים לתהליך זה ממקור ראשון
.זה מראה את גרעין התא
אחרי דימוי חוזר ונשנה, גרעין הנוירון
מתחיל לשאוב החוצה נקודות זעירות אלו ,הנקראות רנ"א שליח
.שהם מתכונים לבניית חלבונים
הם יטיילו להם מטה לסינפסה
.עם הוראות לבניית חיבורים חדשים
ניתן לראות את המסע הנפלא
,של החלקיק הזה
.שנושא עמו רנ"א שליח לסינפסה
כשהוא מגיע לשם, ההוראות משתחררות
.והחיבורים החדשים גדלים, אלו בירוק
.אנחנו רואים זיכרון נוצר לנגד עינינו
שינויים אנטומיים אלו קורים במוח שלכם
.כשאתם לומדים וזוכרים משהו
,משבלולי ים, לבני אדם
שינויים פיזיים אלו נחשבים .הבסיס הביולוגי של הזיכרון
בשלב הזה, האמונה היא
שהמכניזמים שהוא גילה הם היסודות
.ללמידה ולזיכרון של כולנו
אפילו התנהגות פשוטה - - יכולה להשתנות על ידי למידה
עבודתו של קנדל ,פרצה דרך חדשה לחקירת הזיכרון
מבוססת בביולוגיה .ובנויה על הנחת יסוד פשוטה
גדילת חיבורים חדשים
מאפשרת לזיכרון להישאר
.במשך ימים, חודשים, אפילו שנים
,אבל זה היה רק חלק מהתמונה
מכניזם בסיסי לעבודתו של הזיכרון
.ברמה של תאים בודדים
,אפילו אצל שבלול ים זיכרון בנוי מכ-50 נוירונים
.מתוך 20,000
אצל בני אדם, זה קרוב יותר לעשרות אלפים
.מתוך מאות מיליארדים
.איכשהו, זו הרשת שאוגרת את הזיכרון
,אשר מעורר את השאלה
?היכן בדיוק זיכרון מסוים חי בתוכנו
,עד היום, זו נשארת תעלומה
.שאליה יש לנו רמזים
,בעשרים וחמש השנים האחרונות כלי הדמיה חדשים
אפשרו לדור של חוקרים
.לשרטט זיכרון במוח האנושי
והיום, אנחנו סופסוף יכולים לצייר מפה
של המקומות בהם נמצאים .חלק מהזיכרונות היקרים לנו
.למשל הנשיקה הראשונה
.רוב האנשים זוכרים את הנשיקה הראשונה שלהם
?אם אני זוכרת את הנשיקה הראשונה שלי
.אני זוכרת
?מתי נישקתי את הבחורה הזו
.היה בחור איטלקי מהמם אחד
היא אמרה, ״זה משהו שאנשים ,שמחבבים זה את זה עושים״
.אז אמרתי, ״בסדר, אני מחבב אותך״
,אני זוכר
.שתכננתי את הנשיקה הזו במשך כשבוע
,חברה שלה לחשה לי .״לך על זה ותלך מהר יותר״
ופתאום, לורן ואני היינו לבד .במעין חורשת עצים
הוא החזיק את הפנים שלי ככה !והדביק לי נשיקה
.זה היה כאילו שהיקום התפוצץ או משהו כזה
.הרגשתי שפתאום הכול היה שונה
?השאלה הפכה להיות, היכן הזיכרון
והתחלנו להבין
שאין זיכרון ארוז יפה
שמקופל כמו מכתב
וקיים בתוך מעטפה
.באזור אחד מסוים של המוח
חלקים שונים של זיכרונות
.מקודדים במיקומים שונים של המוח
.חשבו על הנשיקה הראשונה שלכם
האלמנטים החזותיים מקודדים בחלק האחורי של המוח
.בקליפת הראייה
מרכיבי הריח מקודדים בקליפת הריח
.מעל האף
,המוטוריקה, היסודות הקינסטיים
.מקודדים כאן בקליפה המוטורית
האלמנטים הנפשיים מקודדים
.במבנה העמוק של המוח כגון האמיגדלה
ויחדיו, זה ההיפוקמפוס
שיצליח להחזיק
,באזורי המוח האנטומיים היחידים הללו
,בלוני המידע הללו
והוא יחבר אותם יחדיו
.וייצור זיכרון שאתם מסוגלים לזכור
- טעם מנטה של ריגלי -
לכן אם חלקים שונים של הזיכרון ,חיים בחלקים שונים של המוח
ואנחנו יודעים שגדילת חיבורים חדשים
,חשובה לאחסונם
זאת אומרת שכל זיכרון .מקועקע מבחינה פיזית במוחנו
?אז מדוע איננו זוכרים את כולם
השאלה היא, אם יש שינויים מבניים
,שמעלים זיכרונות
,אבל זיכרונות הם דבר משתנה ודינמי
?איך זה אפשרי
.אולי התשובה נמצאת בפעולת ההיזכרות עצמה
.חשבו על כך
.זיכרון חוזר לחיים רק כשאתם נזכרים בו
מה קורה במוח שלכם בכל פעם ?שאתם נזכרים בחוויה מהעבר
.זו הייתה תהייתו של קארים ניידר
חיפושו אחר תשובות החל כשהיה סטודנט
.באחד משיעוריו של קנדל
.אריק קנדל נתן הרצאה מבריקה
...יש לכך דוגמאות
היו לו תמונות יפות
.שהראו שסינפסות יכולות לגדול עם הזמן
.העבודה אלגנטית מאוד
.זה הדהים את כולם
.בראותו את התמונות האלה, עלה לניידר רעיון
?״למה שכל זה ייקרה רק פעם אחת
...זה לא יהיה מגניב אם כל זה קורה שוב
קארים ניידר - - אוניברסיטת מקגיל
כשאתם נזכרים בזיכרון?״...
אם עבודתו של קנדל עזרה לבסס את העובדה שזיכרונות לא יכולים להיווצר
,ללא חלבונים חדשים שבונים חיבורים שונים
?מה קורה לחיבורים הללו כשאתם נזכרים במשהו
.בזמנו, הזיכרון נתפס כמעין ספרייה
...הדוגמה הבסיסית הייתה שכאשר יצרת זיכרון
סטיב רמירז - - MIT
.הוא תויק במוח שלך, וזהו...
.הוא עכשיו שם לנצח
.זה נקרא איחוד
- איחוד -
.לא ניתן לשנות זאת, זה פשוט כך
.זה פשוט בתוך המוח
,אז כאשר אתם זוכרים את הנשיקה הראשונה
,אתם מוציאים את הספר הזה .מסתכלים בו ומחזירים אותו
,למרות שזה יידעך במשך הזמן או ילך לאיבוד
.הסיפור או הזיכרון המקורי, תמיד נשאר שם
?ניידר תהה, ״האם זה יכול להיות נכון
או האם יכול להיות שרק פעולת ההיזכרות
יכולה לשכתב את הסיפור?״
.לגלות זאת, ניידר ערך ניסוי
כאשר קארים אמר לי שהוא רוצה ,לערוך את הניסוי הזה
,סביר שאמרתי משהו כמו, ״אל תעשה זאת .אל תבזבז את זמנך״
,אבל מכיון שהוא בחור חכם .הוא כן ערך את הניסוי
.אז ניידר החליט לבדוק את הרעיון שלו
הוא התחיל לאמן עכברושים ...לפחד מצליל מסוים
.הנה הצליל
.על ידי החיבור שלו לשוק חשמלי קל...
.והנה השוק החשמלי לרגל
.כעת הוא מפחד מאוד, הוא לא אהב את זה כלל
,כמו שבלולי הים של קנדל
.העכברושים למדו מהר מאוד לפחד מהצליל
הם יצרו זיכרון ארוך-טווח .שהצליל מביא את השוק החשמלי
- צליל = שוק חשמלי -
...אז בכל פעם שהוא שומע את הצליל
,אתם רואים, אפילו כשאין שוק חשמלי .העכברוש קופא על מקומו, הוא מפחד
אנחנו יודעים שמוחותיהם של העכברושים בנו חיבורים חדשים
.כדי לאגור את הזיכרון
אבל מה קורה לחיבורים הללו ?כאשר העכברוש נזכר מחדש בזיכרון
כדי לגלות זאת, תחילה ניידר מנגן את הצליל ,כדי להזכיר לעכברוש את הפחד שלו
...וכאשר הוא קופא
.החלק הבא הוא לתת לו תרכובת בצורה ישירה
,התרכובת היא אניסומיצין
תרופה שידועה בחסימת ייצור החלבונים הנדרשים
.לבניית החיבורים שמאחסנים זיכרונות חדשים
אבל העכברושים של ניידר ,כבר יצרו את הזיכרון
.הם רק נזכרים בו מחדש
,אם איחוד הזיכרון הוא באמת כמו ספר בספרייה
.התרופה לא צריכה להשפיע כלל
מוחותיהם של העכברושים היו אמורים לבנות זיכרון קבוע
.והם עדיין אמורים לקפוא בהישמע הצליל
,אז אם הזיכרון מתויל במוח
.לתרופה זו לא צריכה להיות שום השפעה
...אבל עכשיו כשניידר משמיע את הצליל
.אלוהים אדירים, עכשיו ניתן לראות
.הוא ממשיך לזוז
הייתם חושבים שהעכברוש יקפא
,אם עדיין היה לו את הזיכרון
אבל עכשיו הוא מתנהג כאילו .הזיכרון נמחק ממוחו
.כאילו הוא מעולם לא למד לפחד מהצליל
.נראה שהזיכרון נעלם
.הייתי המום. לא יכולתי להאמין
,אז רצתי למשרד של האחראית שלי ואמרתי
״אני לא מאמין שזה קרה.״
?כלומר, הסבירות שזה יקרה היא אפס, נכון
מכיוון שתרופה שחוסמת בניית זיכרונות חדשים
,גם חסמה את ההיזכרות מחדש זאת אומרת שפעולת ההיזכרות
.גורמת לזיכרונות להיות פגיעים משינוי
...במלים אחרות
,זה לא שיש לנו זיכרון .קודדנו אותו, והוא תקוע שם
אלא זאת אומרת שבכל פעם שנזכרים ,מחדש בזיכרון כלשהו
.הוא חשוף לשינויים
תגליתו של ניידר שבכל פעם שנזכרים בזיכרון
.בעצם מפריעים לו, הייתה תגלית משמעותית
.זה משנה את כל מה שאנחנו חושבים על זיכרון
מסתבר שזיכרון זה כלל לא
,כמו להחזיר ספר בספרייה של המוח
אלא זה כמו לפתוח קובץ במחשב שלכם
.וכל הזמן לעשות שינויים בקובץ
,התיאוריה היא שבכל פעם שנזכרים במשהו
.צריכים להוציא אותו מהדיסק הקשיח
,כדי להחזירו לזיכרון ארוך-טווח
צריכים לשמור את הקובץ ולאחד את הזיכרון מחדש
על ידי יצירת חלבונים חדשים כדי לתייל מחדש את הזיכרון
.למוח שלנו
.תארו לכם משהו יקר ערך בתוך קופסה
.וכל פעם שמוציאים אותו, הוא משתנה קמעה
.ואז מחזירים אותו
.מוציאים אותו שוב, והוא משתנה קצת
.ככה עובד הזיכרון
הרעיון שהפעולה הפשוטה של היזכרות
עשויה לגרום לזיכרונות שלכם להיות חשופים לשינוי
.שינתה את הבנת הזיכרון
שינוי הזיכרון האנושי - - כיצד למחוק פחדים אצל אנשים
בתוך כמה שנים, תגליתו של ניידר שוכפלה
,לתריסרי זנים והובילה ליותר מאלף ניסויים
ואפילו השפיעה על הסרט
.״שמש נצחית בראש צלול״
.התרכז בזיכרונות
כאן בלקונה, יש לנו טכניקה בטוחה
.למחיקה ממוקדת של זיכרונות מטרידים
?אבל אם זה לא רק חומר לסרטים
?האם ניתן להשתמש באיחוד מחדש בבני אדם
,אולי בכדי למחוק זיכרונות מסוימים
?כגון אלו שלא מאפשרים לכם לישון בלילה
.גובה
.אני מפחד מגבהים
.אני לא רוצה לעלות על סולם
.אני לא רוצה להיות בקומה השנייה
.אני לא אוהבת להסתכל למטה
אני לא זוכרת את הפעם האחרונה ,שהייתי בבריכה
אני לא זוכרת את הפעם האחרונה .שהיה לי בגד ים
,אם המים מגיעים עד לכאן
...ואני מתחילה
.מעליות
.נחשים זה הכי גרוע
,אני לא יודע למה דבורים
.אבל אני לא יכול... להיות לידם
.עכבישים
.אני מבוהלת מעכבישים
.אפילו הכי קטנים
.מפוחדת
.אם אני רואה עכביש אני לא מתקרבת
.אני ממש מפחדת מעכבישים
.לפחות הייתי
.אבל עכשיו אני רגועה לחלוטין עם טרנטולה
.וזה פשוט מטורף
,מאז היותה ילדה קטנה
.סאשה דה וול פחדה מעכבישים
,אבל הודות לטיפול שמשתמש בגיבוש מחדש
.נראה שהפחד הזה נמחק
.אני באמת מלטפת עכביש ארסי
המדענית שריפאה את סאשה היא מריל קינט
.מאוניברסיטת אמסטרדם
,כשהיא שמעה על עבודתו של קארים ניידר
.היא ראתה מיד את הפוטנציאל
.התרגשתי מאוד
...הבנתי שאם זה יעבוד על בני אדם, אלה
מריל קנט - - אוניברסיטת אמסטרדם
.חדשות חשובות מאוד...
?אתה יכול לספר לי עוד על הפחד שלך מעכבישים
על ידי איחוד מחדש, היא פיתחה טיפול
.למחיקת פחדים שאנשים חוו לאורך כל חייהם
.הם פשוט מפחידים אותי
.כן, רק פחד. כן
.כשאני ישן אני חולם על זה, אני מפחד מאוד
,עבור הטיפול, נעבור לצד השני של החדר
שם יש אקווריום שהוא חממה
.שיש בתוכו טרנטולה
.אני אבקש ממך לגעת בטרנטולה
?בסדר
?הן לא ארסיות, נכון
.כן, כל הטרנטולות ארסיות
.תלך לקו הצהוב
.טוב מאוד, אתה בסדר גמור. כן
,בדיוק כפי שהיה עם העכברושים של ניידר
הצעד הראשון הוא לגרום לג׳רון ,להעלות את זיכרון הפחד שלו
.אתה מסתדר טוב מאוד
,אנחנו מבקשים מהמשתתפים להתקרב לטרנטולה
.וזה מעורר את זיכרון הפחד המקורי
?כמה מצוקה אתה מרגיש עכשיו
.יובש בפה
.כן .אני רועד-
.כן
.אתה מסתדר טוב מאוד
.תנסה להסתכל לכאן
.אל תימנע מכך
.תישאר כאן, חשוב שתראה את זה
?כן
.תניח את היד שלך כאן
?ואז תעצור, כן
?מה אתה חושב שיקרה
הקרבה לעכביש
.גורם לזיכרון הפחד להיות לא יציב
.כן
.בסדר
.טוב מאוד. נלך לצד השני של החדר
אם ניתן פרופרנולול
,אחרי החשיפה לטרנטולה
התרופה יכולה להפריע לאיחוד מחדש
.של זיכרון הפחד המקורי
...פרופרנולול היא תרופה ללחץ דם גבוה
- פרופרנולול 40 מ״ג -
,שחוסמת שחרור של נוראדרנלין באמיגדלה...
.מרכז הפחד של המוח
מאחר שנוראדרנלין הוא חלק מסימני החרדה של המוח
בזמן אירוע מפחיד, חסימתו אחרי הזיכרון
מפריעה לאיחוד מחדש
.של חלק הפחד של הזיכרון
.מה שחשוב זה שזוהי לא תרופת שכחה
,אם אנחנו לא מעוררים מחדש את הזיכרון
.התרופה לא תעבוד
.ג׳רון חוזר למחרת
,מה שנעשה שוב
ניכנס לצד השני של החדר
.ואני אבקש ממך שוב לגעת בעכביש
.אתה יכול לגעת בו כאן בגב
.טוב מאוד
?נגעת .כן-
?הרגשת .כן-
.בסדר, תנסה שוב
.זה הרגיש כמו גומי
.כן, תנסה שוב
.וואו
.בסדר
...צריך כמה ניסיונות, אבל אחרי דקות בודדות
.תעשה זאת שוב
.טוב מאוד. כן
.כן
?איך הרגשת כשנגעת בטרנטולה
.כמו לגעת באוגר
.כן
.אולי זה מוצא חן בעיניו
עד כה קינט עשתה זאת עם יותר מ-30 אנשים
שיש להם פוביה מעכבישים ...והפרעות חרדה אחרות ו
ההשפעות היו כל כך מדהימות
.שבהתחלה לא האמנתי
אבל למעשה הטיפול עבד
,אצל כל אדם שהיא בדקה הסובל מארכנופוביה .אפילו אחרי שנה
,זה היה בלתי ייאמן, ועמדתי שם
?איך זה יכול להיות
.זה החבר החדש שלי
.זה באמת מבלבל
.זה כמו... סתירה
.כן, סתירה
.איך שהייתי מרגיש ואיך שאני מרגיש עכשיו
...זה מאוד מוזר .כן-
.כאילו אני מישהו אחר עכשיו
אנחנו כמובן לא יכולים להוכיח שאנחנו מוחקים
,את הפחד המקורי
,מכיוון שאנחנו רק צופים בהתנהגות החדשה
,מאחר שהפחד לא חוזר
אנחנו משערים שהזיכרון הקודם שנוצר
.בעצם נמחק
טיפול באנשים עם ארכנופוביה .הוא רק הצעד הראשון
קינט היא כעת חלק מקבוצה קטנה של מדענים המשתמשת באיחוד מחדש
כדי לטפל במגוון הפרעות
החל מהתמכרות לסמים ,ועד להפרעת דחק פוסט טראומטית
,ולמרות שהמחקר עדיין בחיתוליו
.תוצאות מוקדמות נראות מבטיחות
אני מקווה מאוד שהתערבות על ידי איחוד מחדש
תתפתח עוד
.עבור אנשים עם הפרעת דחק פוסט טראומטית
.אבל האיחוד מחדש הוא יותר מכלי טיפולי
,אם פעולת ההיזכרות פגיעה לשינויים
.זה גם יכול להסביר משהו שידענו מאז ומתמיד
.שהזיכרון שלנו לעתים קרובות אינו מהימן
,יכולתי להישבע בכל אחד ...לעבור כל בדיקה בגלאי שקר
.שפגשתי את אימא תרזה, אבל אני לא
.משהו שרציתי שיקרה, אבל מעולם לא קרה
האמנתי שהזיכרון הכי מוקדם שלי היה זיכרון שמח מאוד
.שהלכתי לסרט בשם ״המופע הגדול בעולם״
ססיל בי דמיל - - המופע הגדול בעולם
ורק הרבה יותר מאוחר גיליתי שהסרט
.יצא כשהייתי בת שמונה
אז לא יכול להיות שזה היה .הזיכרון הכי מוקדם שלי
- המיתוס של הזיכרון המודחק -
.זה לא מפתיע את אליזבט לופטוס
בארבעים השנה האחרונות
.היא חקרה בדיוק עד כמה לא מהימן הזיכרון
אנשים צריכים להתייחס יותר לעובדה
.שיש טעויות בזיכרון מסביבם
,עבודתה עוררה השראה אצל דור של חוקרים
.כולל הפסיכולוגית ג׳וליה שו
ג׳וליה שו - - אוניברסיטת לונדון
,השאלה אינה האם יש לנו זיכרונות שגויים
.אלא עד כמה הזיכרונות שלנו שגויים
.יש הרבה דברים שמשתבשים לאורך הדרך
כדי לדעת עד כמה הם משתבשים, שו יצרה אולי
.את המחקר המקיף ביותר על זיכרון שגוי
היא מתחילה בגיוס מעל למאה אנשים
עבור מה שהם חושבים שיהיה מחקר .על זיכרונות הילדות שלהם
.זוהי פגישתי הראשונה עם המשתתפת
האירוע הראשון שאנחנו מדברים עליו
.הוא כשהיית בת 12 ועברת מטרינידד לקלונה
.שנאתי את המעבר
בעצם המחקר הוא לראות אם אפשר לשתול
.זיכרון שגוי של ביצוע מעשה פלילי
.קולגות שלי אמרו, ״זה לא יעבוד
אין סיכוי שתוכלי לגרום לאנשים לחשוב
שהם ביצעו מעשה פלילי שמעולם לא קרה.״
.היא מתחילה עם אירוע אמיתי שקיבלה מהוריהם
.במקרה הזה, מעבר של המשפחה
.עברנו ממקום למקום כמעט כל שנה
.אבל זה היה רק טריק לזכות באמונם
,הצעד הבא הוא להציג את הזיכרון השגוי
.מריבה כה רצינית שהמשטרה הגיעה למקום
...אז, האירוע השני שההורים שלך סיפרו עליו
- ,כשהיית בת 14 -
- ,יזמת מריבה פיזית -
- .והמשטרה קראה להורים שלך -
,הם אמרו שזה קרה בקלונה - - בסתיו, ואת היית
- .עם ריאן כשזה קרה -
,רק שניים מהפרטים נכונים
.שם החבר הכי טוב והמקום בו היא גרה בזמנו
,קלונה - - ריאן
.כל השאר הוא המצאה
...בכנות, אני לא זוכרת. אני לא
.אני לא יודעת על מה את מדברת
...אני... לא מרגישה .אני לא חושבת שאי פעם הייתי במריבה
.אני מאוד מבולבלת
בשלב הזה שו פונה לסדרת טכניקות קוגניטיביות
,המעוררות זיכרונות שגויים
.החל מתרגיל דמיון
אני רוצה שתרגעי, תעצמי עיניים
ותמקדי את תשומת לבך .בניסיון לשחזר את הזיכרון
.בסדר
...מתוגברת בלחץ חברתי קטן
,זה ייראה קצת מוזר .אבל זה עובד על רוב האנשים
.בסדר
פתאום אני מציגה את הרעיון הזה
,ש״זה עובד לרוב האנשים אם מנסים מאוד״
.שזו צורה עדינה של מניפולציה חברתית
ושואלת את המשתתפת לדמיין פרטים מסוימים
.מהסיפורים
.תחילה הצגת דברים שקל לדמיין
.תתארי את עצמך בגיל 14
״תתארי את עצמך בגיל 14.״
.זה דבר שקל לדמיין
.בקלונה
.״בקלונה״, המקום בו היא גרה בגיל הזה
.גם קל לדמיין
.וזה סתיו
.״זה סתיו״, כולם יכולים לדמיין סתיו
.ואת עם ריאן כשזה קרה
כשאנשים מדמיינים אירועים ...שאולי קרו בעברם
דן שכטר - - אוניברסיטת הרווארד
אנחנו יודעים שזוהי דרך יעילה ליצור .זיכרון שגוי
,אחרי שנותנים לזיכרון לשקוע במשך שבוע
.המשתתפת חוזרת
.ברוכה השבה
,כשמגיע הזמן לריאיון השני
.אנחנו שומעים סיפור שונה
,אני זוכרת
...מריבה מילולית ואולי
?זה נראה לא מתאים, אבל אולי דחפתי או משהו
.טוב, בסדר
זו הפעם הראשונה שהיא קונה לגמרי את הרעיון
.שבעצם היא השתתפה במריבה
.נראה לי שהיא דחפה אותי קודם
.בסדר
.והיא מתחילה לדמיין איך זה עשוי היה לקרות
ו״מה אולי יכול היה להיות״
הופך ל״מה היה יכול להיות״
.והופך ל״מה שהיה״
.כך שבריאיון השלישי הזיכרון נתפס
...אני חושבת שהשוטרים הגיעו, ואנחנו היינו
אולי הייתה לנו מריבה מילולית
.ואז אולי זה הפך לדחיפה
.וזו לא הייתה הפעם היחידה
שו הצליחה לשכנע
יותר מ-70 אחוז מהמשתתפים .שהם ביצעו מעשה פלילי
.אני חושב שפשוט איבדתי את זה
.לא יכולתי לסבול את זה יותר .בסדר-
הופתעתי מאוד משיעור ההצלחה
במונחים של שתילה מוצלחת .של זיכרונות שגויים
?אתה מרגיש דברים פיזית ביחס לזה
.כן
,ועדיין, לכאן הגענו
.והם המשיכו להגיע
כל כך הרבה, שהצוות של שו .הפסיק את המחקר מוקדם יותר
.אז זה מחקר על זיכרונות שגויים
.אני כל כך מתביישת
.וההשלכות הן הרבה מעבר לרמות סטודנטים
מחקרים של זיכרונות שגויים כגון אלו
מטילים ספק באחת מאבני היסוד .של מערכת המשפט הפלילית
במאות מקרים שבהם בדיקות DNA הוכיחו
,שאנשים הורשעו שלא בצדק
בכשלושת רבעי מהמקרים ההרשעות היו מבוססות
.על עדות שגויה של עדי ראייה
אז אם הזיכרונות שלנו גמישים יותר ,ממה שאנחנו חושבים
,ואנחנו יכולים לשנות אותם ?אפילו למחוק חלק מהם, מה יהיה הלאה
- זיכרון גורלי -
האם יגיע יום שבלחיצת כפתור
?נוכל לשתול או לשנות זיכרונות מסוימים
?זה הטיול הראשון שלך
?כמו בסרטים
- התחלה -
הזרע שאנחנו זורעים בראש של האיש
.יגדל לרעיון
.הרעיון הזה יגדיר את מי שהוא
...אולי זה ישנה
.אולי זה ישנה אותו לגמרי
,סרטים כגון ״התחלה״, ״זיכרון גורלי״ ,״שמש נצחית״
.כמובן שהם אפשריים
,אם לעכברים היה הוליווד משלהם .אז עכשיו זה אפשרי הלכה למעשה
,למעשה, כאן באוניברסיטת קולומביה
קריסטין דני היא אחת ממספר מדעני מוח
.שיכולים לעשות בדיוק את זה
.זה באמת דומה למדע בדיוני
אבל אנחנו באמת עושים ״התחלה״ במעבדה שלנו
.כשאנחנו מדליקים ומכבים זיכרונות
זה נקרא גנטיקה אופטית, טכניקה כה מהפכנית
,שהיא מאפשרת לנו לא רק למפות זיכרון מסוים
.אלא לשנות אותו עם לייזרים
.לפחות בחיות הקטנות הללו
.עכברים אלו אולי לא נראים מיוחדים
אי אפשר להבדיל בין העכברים שלי לעכבר ברחוב
.או עכברים בחנות לחיות מחמד
.הם לא נראים שונה
.אבל הם שונים
אלו עכברים ששונו מבחינה גנטית
שאפשרו לדני לתעד זיכרונות מסוימים
.ולהדליק ולכבות אותם כרצונה
כדי להדגים, היא מעבירה עכבר
.לסביבה חדשה
אפשר לראות שהעכבר פשוט יושב כאן
.בפינה, מבלי לזוז
.בעצם הוא מפחד מהסביבה
.הסיבה היא שבהיר פה
.אין מקום להתחבא
.אבל המטרה היא לא להפחיד עכברים
היא רוצה לראות אם היא יכולה לעקוף את הפחד הזה
.על ידי זיכרון שמח שהיא הקליטה אתמול
מה שעשינו זה שתייגנו זיכרון חיובי
.במוח של העכברים האלו
אתמול, העכבר הזה היה במקום
,שהוא אוהב בטבעיות, עם מעט אור ,מלא מצעים רכים
.עם מקום נחמד להתחבא בו
,ובזמן שהוא הסתובב לו דני תייגה את הנוירונים המדויקים
שנורו כשהוא יצר זיכרון
.של המקום הנעים הזה
,התאים שמתויגים כאן בירוק
,כשאני מדליקה את הלייזר .התאים הללו ידליקו את הזיכרון
?אבל איך
?איך מתייגים זיכרון מסוים
?ואיך גורמים לתאי מוח להגיב לאור
.וכאן נכנס המדע הבדיוני
הנדסנו גנטית עכברים כדי שנוכל לתייג לצמיתות
.זיכרון מסוים
.המפתח הוא הגנום המיוחד של העכבר הזה
הוא גודל כך שיש בו חתיכת DNA של אצות
.שיש בו קוד לחלבון שרגיש לאור
.בטבע, החלבון הזה מאפשר לאצות להגיב לאור
בעכברים של דני, הוא יושב שם בשקט
...בגנום של העכבר, ולא עושה דבר עד
שמזריקים תרופה ממש לפני שחושפים אותם
.לחוויה החיובית הזו
,התרופה מדליקה את הגן הזה
ואומרת לתאי המוח שיורים תוך שעה
.להתקין את החלבון הרגיש לאור
,בעוד העכבר חוקר סביבה נעימה
הנוירונים שיורים ישאירו את עקבות הזיכרון הזה
.במוחו של העכבר
,כשהתרופה כבר לא תשפיע
.רק התאים הללו יהיו חשופים לאור
...כלומר
.זה כמו מתג
ואז מה שניתן לעשות זה להשתמש בלייזר .כדי לשלוט בתאים הללו
סיבים אופטיים קטנים אלו יכולים להאיר אור
.ישירות למוח של העכבר
ומה שננסה לעשות עכשיו זה להדליק את התאים הללו
.שתייגנו עם זיכרון חיובי
,עכשיו העכבר מפחד, אבל אם דני צודקת
הלייזר אמור להפעיל את אותם נוירונים שירו
,כשהעכבר יצר את הזיכרון השמח
הגורמים לו בצורה יעילה לחיות מחדש .את הניסיון החיובי ההוא
.הסתכלו כעת מה קורה כשאני מדליקה את הלייזר
- הדלק - כבה -
,אתם יכולים לראות שהוא מרחרח
.מסרק את עצמו, שזה סימן שהוא מרגיש בטוח
...אבל אם מכבים את הלייזר
ורואים שהוא ממשיך את התנהגותו
.של להיות קפוא בפינה
דני יכולה כעת לעורר .את הזיכרון הזה לפי רצונה
.דלוק
.כבוי
,אני חושבת שבפעם הראשונה שעשינו זאת .לא האמנו לכך
אבל כשמסתכלים לתוך מוח העכברים
ומבינים שאנחנו משבשים את התאים הללו
,ומשנים את ההתנהגות של העכבר
.זה מדע בדיוני
...זו אחת ההתפתחויות החדשות הכי חשובות
דן שכטר - - אוניברסיטת הרווארד
במחקר הזיכרון מכיוון שהיא מציעה רמה...
ודיוק של שליטה בזיכרון
.שבעצם מעולם לא ראינו בעבר
רמת דיוק שהרבה מדענים חושבים
שיכול להיות שתהיה לנו יום אחד .על הזיכרונות שלנו
,אני חושב שזו שאלה של מתי זה יקרה
.לא האם זה יקרה בבני אדם
,השאלה העולה היא
אם על ידי הפעלת מתג נוכל לשנות את הנשיקה הראשונה
,או למחוק את הריב ההוא עם בן הזוג
?האם נרצה לעשות זאת
...מה שמדענים כיום מתחילים להבין
מט ווקר - - אוניברסיטת ברקלי
זה שאנחנו יכולים לשנות... .זיכרונות בדרכים מדהימות
?איך אנחנו חושבים על כך
,על ידי שינוי הזיכרונות הללו
?האם אנחנו מציעים שהאבולוציה טעתה
האם יכול להיות
?שהזיכרונות שלנו בנויים כך מסיבה מסוימת
...למה שתהיה לנו מערכת זיכרון
אליזבת לופוטוס - - אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
?שיכול להיות שהיא פתוחה לשינוי...
אולי ג׳ייק בן ה-11
,בעל הזיכרון המדהים
.יוכל לעזור לענות על השאלה הזו יום אחד
לאחר חודשים של סריקות, מדענים עדיין מחפשים
.משהו שיסביר את יכולתו יוצאת הדופן
,אבל אפילו אם הם לא יימצאו כלום .זה רמז חשוב
,ג׳ייק כבר אומר לנו משהו על הזיכרונות שלנו
...בעיקר שלמוח האנושי
ניקו דוסנבאך - - אוניברסיטת וושינגטון
יש את היכולת לזכור...
.את כל החיים שלנו לפרטי פרטים
?השאלה המרתקת היא, למה אנחנו לא זוכרים
.לדוגמה ג׳ייק
למרות שהוא ואחרים עם היפרתימזיה ,אוהבים את הזיכרונות המיוחדים שלהם
.אפילו בגילו הצעיר, הוא מבין שיש לכך מחיר
.כמו בכל דבר, יש יתרונות וחסרונות
.החסרון הוא שאתה זוכר כל דבר רע שקורה לך
הם חיים בעולמות שונים מהעולם .שבו אתה ואני חיים
?וניתן לתהות, האם תרצה לחיות בעולם ההוא
.עולם שבו אתה לא יכול לשכוח
לשכוח זה אולי אחד הדברים הכי חשובים
.שהמוח יעשה
אולי האבולוציה הייתה חכמה מספיק כדי לעצב מערכת
.שמאחסנת רק דברים חשובים
האם יכול להיות שמה שאנחנו חושבים עליו כפגמים של הזיכרון
?הם בעצם חלק מהכוח שלו
אולי יש לנו תפיסה מוטעית .לגבי תכלית הזיכרון
אנחנו חושבים עליו יותר כרישום מדויק
של חוויות מהעבר לעומת תהליך יצירתי
.של איחוד החוויות שלנו לאורך הזמן
אולי המטרה הנעלה של הזיכרון היא לא לשמור
.כל עובדה שלמדת
אם היה לך קטלוג של תמונות מושלמות
,של 30, 40, 50 שנה של חוויות
תתארו לכם כמה קשה זה יהיה לבחור
את החוויות המסוימות שאנחנו צריכים
בכל רגע שהוא
.לעומת ים הרעש שברקע
איכשהו הכוראוגרפיה המסובכת הזו של תאים יחידים
,מסתכמת במה שנקרא הזיכרון שלנו
מערכת מסתורית שמאפשרת לנו לנסוע בזמן לעבר
.ולדמיין את העתיד שלנו
אבל אולי המתנה האולטימטיבית של הזיכרון
,היא דרך לנווט בים הרעש הזה
כדי שנוכל לבחור את החוויות
שכל אחד מאיתנו אורג
.כדי לספר את סיפור חיינו