BluRay / BRRip / BDRip אורך: 1:13:33 24 :FPS
:נערך ותוקן על ידי אריאל אפרתי
!צפייה נעימה
?כמה זמן יש לנו
.שתי דקות. שתי דקות
.טוב. מתחילים
...אתה רוצה .כן. לא, ככה זה בסדר-
.אם כך, אפשר להתחיל
.טוב. אני מוכן
.יופי. תודה
- אלה הרוקדים נחשבים מטורפים -
בעיני אלה - - שאינם שומעים את המוזיקה
,בעיני אלה המוקסמים מהרים
.על פלאם אין עוררין
,בעיני אלה שלא
.קסמם נדמה כמעין שיגעון
מה הכוח המשונה הזה ,שמושך אותנו אל המרומים
?שירת הסירנה של הפסגות
,רק לפני שלוש מאות
השאיפה לטפס על הר
.נחשבה מעשה טירוף
איש לא העלה בדעתו אז
שנופים פראיים שכאלה .עשויים לקסום למישהו
,הרים נחשבו מקורות סכנה .לא יופי
,עולם עליון שאותו יש למדר .לא לחקור
אם כך, כיצד החלו ההרים ,לעורר בנו פליאה
,למשוך אותנו לעברם
?לעתים תכופות תוך סיכון חיינו
משום שההרים שעליהם אנו מטפסים
,אינם עשויים רק מסלע ומקרח
.אלא גם מחלומות ומתשוקה
ההרים שעליהם אנו מטפסים
.הם הרי הנפש
,מבחינת בני אנוש הרים גבוהים נחשבו פעם
ביתם של הקדושים .או של העוינים
.לא היה שום דבר באמצע
,זו ממלכה שמעריצים מלמטה
.אך לעולם לא נכנסים לתוכה
,כשהיה בכך צורך ,אנשים הקיפו הרים
,סבבו סביב שוליהם ,אך לא טיפסו עליהם
שכן רק אלים ומפלצות .שכנו במרומים
העולם שממעל היה אדמה מקודשת
ולשם כיוונו את המסירות שלנו
,ואת טקסי הפליאה שלנו
.אך תמיד ממרחק בטוח
חיי היום יום .היו מרובי קשיים וסכנות
לא היה צורך .לחפש צרות נוספות
,עם זאת, בהדרגה
הדרקונים והאלוהויות סולקו להם
ורגשותינו כלפי ההרים .עברו שינוי מדהים
.בעתה הוחלפה בעניין רב
.חשש הוחלף בהרפתקנות
בעוד ערים הלכו והתפתחו
ואנו הרחקנו את עצמנו ,עוד ועוד מהטבע
.ההרים קראו לנו לשוב
.קסמם של ההרים התעצם
,יופיים הפראי
,כוחם המכשף
.האתגר שהציבו
יצאנו לחפש מקומות שהפחידו אותנו
.ושלא יכולנו לשלוט בהם
זה עורר בנו שילוב משכר ,של הנאה ושל חשש
."שאותו התחלנו לכנות "הנשגב
החיפוש הזה אחר הנשגב .משך אותנו כלפי חוץ וכלפי מעלה
הפסגות האדירות של העולם
.החלו להפעיל את הדמיון
שירת סירנה שהיה קל לשמוע
,וקשה לעמוד בפניה
.ושהיתה קטלנית לעתים
- ‏1924, מלורי, אירווין -
אך אגדות על מוות במקומות גבוהים
הפיצו אף יותר .את קסם ההרים
אט אט, המרווחים הריקים במפות .החלו להתמלא
הכוונה העיקרית היתה לרשת, למפות
.ולהעניק שמות לעולם שממעל
להביא אותו ואת יושביו
.אל ממלכת הידועים והכבושים
.להחליף תעלומה בשליטה
,והתעלומה הגדולה מכולם
.האוורסט
.כך החלה התוכנית לכבוש אותו
- קטמנדו, נפאל, הר אוורסט -
...האוורסט הוטל במצור
.עד שנכנע לבסוף
ברגע ההוא
טיפוס הרים כהרפתקה .נכנס לדמיון הרווח
.העניין שלנו הפך כפייתי
כעת, הצורך שלנו בהרים ,הוא עצום ונטמע בנו
שכן רובנו מתקיימים רוב הזמן
בסביבות אנושיות .שיש בהן שליטה
אך הרים הם פראיים .ושרויים באי סדר
,זה מקור הסכנה שלהם
.אך גם מקור הקסם שלהם
ולכן, כמיהה אל הלא נודע
.גורמת לנו להמשיך
,כמערת הדים
הלא נודע יחזור .על כל מה שנצעק לעברו
- טוני קונדורירי -
מסע אל הפסגות הגבוהות ,הוא כחציית סף
אל חלל שבו הזמן מתעוות ומתכופף
וכל תחושה .מתעצמת באופן מסעיר
אך אבן וקרח
עדינים הרבה פחות בפועל .מאשר במחשבה
לעתים תכופות מתברר כי ההרים על פני האדמה מביעים התנגדות
ושהם אמיתיים באופן קטלני
הרבה יותר .מההרים שאותם דמיינו
מדובר בסלעים קשים וחדים
.ובקרח נוטף
.בקור החודר עד לשד העצמות
.זה ממש לא אידאלי
.פציעות ובחילה
.התמודדות עם פחד
.ורטיגו מחליא
.אלוהים, קח אותי הביתה
...אבל
יש גם מקומות .שאי אפשר לתאר את יופיים
,וכך, הפסגות עדיין מזמנות אותנו
,מחדדות את חוש הקיום שלנו
ממקמות את חיינו .על גבול הסכנה
שכן סכנה עשויה לטמון בחובה .אושר נורא
.הדר איום
כיום נחשבים ההרים .בין מאפייני הטבע המופלאים ביותר
צורותיהם הכאוטיות
.כבר לא מהוות מטרד לנפשנו
כיום מיליונים מאיתנו ,מהגרים אליהם מדי שנה
איש איש .ומסע הצליינות המשונה שלו
השתלטה עלינו .סגידה מודרנית להרים
סגידה זו דורשת ...התאמה של ההרים
.ובקרת הסיכונים הטמונים בהם
,ובעושינו זאת
.אנו נוטים לשכוח את עוצמתם
,כמה משונה המסירות שלנו
אילו מופעים מסקרנים אנו עורכים
.כשההרים משמשים לנו במה
אנשים מסוימים
לא מסוגלים לעמוד .בפני ההזמנה להרפתקה
בעוד חיי היום יום ,הפכו מוגנים ונוחים יותר
התחלנו לחפש אחר סכנה .במקומות אחרים
...אנו מחזרים אחר הסכנה
.ומשלמים על כך
.הסיכון בעצמו הפך לפרס
,בגבהים
אפשר להילקח ממש עד הקצה
כי אדם מרגיש הכי חיוני שאפשר
בידיעה שבכל רגע
.הוא עלול למות
אנו מטפסים במעלה ההרים
בחיפוש ישיר אחר הסכנה
או אחר סביבת מבחן
שבה יכולה אישיותנו להיות מוארת .בצורה הטובה ביותר שיש
ההרפתקנים של ימינו מונעים מתשוקה להגיע למקום
שאיש לא הגיע אליו קודם
ולעשות משהו .שאיש לא עשה קודם
שאיפתנו להיות ראשונים מחדירה בנו ביטויים של אי שפיות
.וביטויים של חן
לעתים מדמים ההרפתקנים .פחד לעכברוש
,כשמסתכנים .מאכילים את העכברוש בפחד
אך בכל פעם ,שמאכילים אותו בפחד הזה
.הוא משמין
כך שיש להאכיל אותו בעוד פחד ,על מנת שישבע
להאכיל אותו עוד ועוד
.עד שהשיגעון מכה בו
?איך הגענו לכך
ההרים הכינו את הבמה
למשחק פוקר משלהב ורווי סיכונים
המונע בידי חסויות ענק .וצפיות ברשת
רבים מהמטיילים אל פסגות רבות חצי מאוהבים בעצמם
.וחצי מאוהבים בשכחה
שיגעון ההרים של ימינו מגיע לשיאו באוורסט
שבו השאיפה לבחון את גבולותיו של אדם
או להילחם בשדים שלו
מושכת אלפי אנשים אל הפסגה .מדי שנה
הניסיון לטפס על האוורסט מציע דרך לאדם הפשוט
.להיות יוצא דופן לרגע חטוף
אך טבע האתגר
.השתנה במובנים רבים
,כבר לא מדובר בטיפוס
.כי אם בעמידה בתור
,לא מדובר במחקר
.כי אם בבקרת צפיפות
זו התעשייה המודרנית של הטיפוס
שבה לעתים תכופות אלו שיש להם .הכי פחות, מסתכנים הכי הרבה
.אך ההרים חורגים מסמכותנו
.הם מחליקים מאחיזתנו
ואלה שנותרים מאחור
.לא זוכים לתהילה
הרים הם הרבה יותר מסתם אתגר
,או יריב שיש לגבור עליו
שכן ההרים הופכים את הדחף האנושי לצנוע
וחושפים עד כמה אנו .חסרי חשיבות
הם מתקיימים במעמקי הזמן .באופן שונה מאיתנו לחלוטין
מאחורי ומבעד להרים
ישנם עידנים רבים .מכפי שנוכל להבין
הם היו כאן הרבה לפני .שבכלל חלמנו על קיומנו
.הם צפו בנו בהגיענו
.הם יצפו בנו בעוזבינו
,הם נולדו מאש
,הם נולדו מכוח
.הרים זזים
הם קמים ונופלים .כבר שנים רבות
,זו סימפוניית האדמה
קצב של התרוממות ושל שחיקה
שלא יוצר גלי מים
.כי אם גלי אבן
בינות גלי האבן האלה .זורמים חיים
הימצאנו בהרים עשוי לעורר בנו תדהמה
בנוגע לפעולות הפשוטות ביותר .בעולם החיים
כל מי שהיה בקרבת ההרים ,מכיר את אדישותם
חווה את תחושת הבזק הלוהטת .של חוסר העניין של העולם בנו
,בכמות קטנה .זו תחושה מסעירה
,במלוא עוצמתה .היא מכלה
כששבים לקרקע מן הפסגות הגבוהות
עלולים לחוש כזרים
בעלי מצבור חוויות שאי אפשר לבטא
.ואי אפשר לאמוד במחיר
הזמן חלף מעלינו
.אך הותיר מאחור את צלו
ההרים לא מחפשים את אהבתנו
.או את מותנו
.הם לא רוצים מאיתנו דבר
ועם זאת, הם נעים .כפי שאנו תופשים את עצמנו
,הם משנים את רוחנו
,מעמידים למבחן את יהירותנו
.משיבים לנו את הפליאה
,יותר מכול
.אנו זקוקים לפראותם
:נערך ותוקן על ידי אריאל אפרתי
- לזכרו של דני ספונר -