‫בפרקים הקודמים של "מניפסט"…‬
‫נראה שאתה ואנג'לינה התקרבתם.‬
‫אני לא רואה שהיד שלך מצופה בספיר.‬
‫אלוהים בחר בי‬ ‫להוביל את הראויים דרך יום הדין.‬
‫התמודדנו עם מותה של קלואי בדרכנו.‬ ‫זה מה שהייתי צריך לעשות.‬
‫אבל אני לא מרגיש טוב יותר.‬
‫אני יכולה לנהוג.‬ ‫-איווי!‬
‫אתה מכיר את איווי? היא הייתה חברתי הטובה.‬
‫כמעט מתתי מאי ספיקת לב.‬ ‫הזדקקתי להשתלה. היא הייתה התורמת שלי.‬
‫ד"ר באל, את הועברת.‬ ‫-בן!‬
‫סאנבי!‬ ‫-הם מקדימים אותנו.‬
‫סאנבי היא לא היחידה‬ ‫שהבינה שיש הר געש מתחת לניו יורק.‬
‫לאחר שהסוהרים שלי יתפנו,‬ ‫הנוסעים יקבלו את מבוקשם.‬
‫אנחנו לא יכולים לעזוב אותם. הם בני אדם.‬ ‫-ההחלטה התקבלה.‬
‫קשרים לא מחייבים אף פעם לא מביכים.‬
‫זה… נגמר כבר לפני הרבה זמן.‬
‫הנה המפתח לחולים הנוירולוגיים.‬ ‫הם מחוברים למכשירי החייאה.‬
‫לא קיבלתי קריאה אחת. קיבלתי את כולן!‬ ‫-עדיין אפשר לפתור אותן.‬
‫אז יש לכם סיכוי לשרוד את תאריך המוות.‬ ‫-הנהר האדום מוביל להר געש.‬
‫העולם מגיע לקיצו, ואנחנו יודעים איך.‬
‫מה שקורה בניו יורק תואם למה שאה שומעת…‬
‫- 31 במאי, 2024 -‬
‫מסוכנויות המודיעין ברחבי העולם.‬
‫אני מבינה, גברתי המזכירה. אדאג לכך בעצמי.‬
‫אם אני לא הולכת הביתה, גם הנכס לא.‬
‫- יומיים לפני תאריך המוות -‬
‫למה היא לא כאן? תכניס אותה.‬
‫יש שינוי באינפרה-אדום?‬
‫לא משנה מה אנחנו עושים, הוא ממשיך לגדול.‬
‫כמובן. אמרתי לך שהוא ימשיך לגדול.‬
‫את לא עובדת מספיק קשה.‬ ‫משרד ההגנה הקים את המעבדה הזאת מסיבה אחת.‬
‫כן. כדי לכלוא אותי.‬
‫את לא אסירה. את נכס בעל אבחנות חשובות.‬
‫נכס שלא יכול ללכת לשום מקום.‬ ‫לא להתקשר לאף אחד.‬
‫ולא לעשות משהו בלי שמצלמות יעקבו אחריי.‬ ‫-זהו אירוע שעלול לגרום להכחדה.‬
‫לציבור אין מושג‬ ‫על מה מעידה הפעילות הסייסמית.‬
‫אם ברצוננו להימנע מפניקה המונית,‬ ‫אסור להם לדעת.‬
‫את יודעת מה?‬
‫אם הנוסעים לא ישרדו את יום הדין הסופי,‬ ‫החיים המוכרים לנו יסתיימו בעוד יומיים.‬
‫תראו, ידוע לנו שהר הגעש הזה,‬ ‫או מה שהוא לא יהיה,‬
‫מגיב לאותות מהתדר האלוהי.‬
‫סליחה, תדר אולטרה נמוך, ULF.‬
‫ולכן, הגיוני שאם נוכל לחסום את ה-ULF,‬ ‫נוכל למנוע מהר הגעש להתפרץ.‬
‫איך היית חוסם את ה-ULF?‬
‫באמצעות פעימה אלקטרומגנטית?‬
‫זה מעניין.‬
‫בואו נמצא הוכחת היתכנות.‬
‫הקופסה השחורה פולטת ULF, לא?‬ ‫תבדקו אם פיצוץ אלקטרומגנטי ישפיע עליה.‬
‫טרוי, אתה תמחק את כל המידע שלנו.‬
‫אם יתפרצו הרי הגעש ברחבי העולם‬ ‫איזו תועלת יש בנתונים?‬
‫ייתכן שזו תקוותנו היחידה.‬
‫כל חיים ראויים…‬
‫היי, תירגע.‬
‫רוצה מים? אספירין?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫בסדר? אתה נראה מותש. עליך להפחית את הכאב.‬
‫אין זמן. קיבלתי עכשיו כמה קריאות.‬ ‫אני לא רוצה לשכוח אותן. קדימה.‬
‫קאל.‬
‫טוב, כולם. תתקבצו. יש לנו הרבה עבודה.‬
‫איפה אוליב ועדן?‬
‫מטיילות בחוץ. משחקות בחיים נורמליים.‬
‫קאל. בוא נשמע. מה קורה?‬
‫קפטן אמוטה.‬
‫ישבתי במושב שלך וראיתי משחק‬ ‫שהזכיר שילוב בין כדורת דשא ובייסבול.‬
‫קריקט. נהגתי לשחק בזה כשגדלתי בג'מייקה.‬
‫יש מגרשי קריקט בפרוספקט פארק.‬ ‫אמא שלי הייתה לוקחת אותי לשם כל הזמן.‬
‫טוב, נהדר. מכיוון שאתה מכיר את האזור,‬
‫למה שלא נצרף את אמוטה לצוות שלך להיום?‬ ‫-תיזהרו כשתעברו במנהרה בבניין של דריאה.‬
‫ותזכרו, אם מישהו יזהה אתכם‬ ‫או יחשוב שאתם נוסעים…‬
‫תתפצלו ותחזרו בשלושה אמצעי תחבורה שונים.‬
‫מיק, גם לך הייתה קריאה.‬
‫"כל חיים ראויים להצלה".‬ ‫נדמה לי שזה מה שנאמר בה.‬
‫זה בסדר. אני אפענח אותה.‬
‫יש לי שבר קריאה למושב 12-אף. מי זה?‬
‫כן, זאת אני.‬ ‫-היי. בסדר, ראיתי…‬
‫"כל חיים ראויים להצלה". אני לא…‬
‫נשמע כמו כרזה במרכז גיוס.‬
‫"תעזו לחלום",‬ ‫"היו הכי טובים שתוכלו להיות".‬
‫אשתי מביאה לי אוכל מ"גרלנדו'ס" לעבודה.‬ ‫למה אני חייב את התענוג?‬
‫לא צריך להיות קורא מחשבות‬ ‫כדי לדעת איזה יום היום.‬
‫וחשבתי שאתה יכול להיעזר בעידוד קטן.‬
‫זה ממש מתוק מצדך, אבל…‬
‫אבל כלום. זיק, ימי הולדת הם קשים.‬
‫אני יודעת.‬
‫יום ההולדת של קלואי‬ ‫היה כמו חגיגות המרדי גרא.‬
‫היא הייתה משהו.‬
‫בכל אופן, יום ההולדת‬ ‫של אחותי הוא רק חצי מזה.‬
‫קיבלתי מתמחה חדש.‬ ‫בחור בעייתי שזקוק למנטור.‬
‫נשמע כמו התאמה מושלמת.‬
‫כן, על הנייר,‬ ‫אבל כל היום הייתי טרוד במחשבות,‬
‫ופישלתי.‬
‫התפרצתי על הילד הזה כשהוא רק ניסה ללמוד.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫מה זה?‬
‫קח עט. קדימה.‬
‫קאל טעה. אני לא חושבת שזה "להצלה"‬ ‫אלא "לחיים". "כל חיים ראויים לחיים".‬
‫אני יודעת לאן עליי ללכת.‬ ‫-בסדר. רוצה שאבוא?‬
‫עליי לעשות זאת לבד.‬ ‫-זאת הייתה קריאה רועשת.‬
‫היה רעש של ניסור‬
‫וסופה עם גשם ורעמים.‬
‫סליחה. זה לא הרבה, אבל…‬
‫אני מקווה שזה מספיק.‬
‫הצוות שלי יכול לצאת איתך.‬ ‫כל עוד מישהו יכול להחליף את הנרי במעבדה.‬
‫לא הייתה לי קריאה. אני אשמח לעזור.‬
‫נהדר. הנרי, תצטרף אל אסטריד ואליי.‬
‫אסטריד איננה.‬
‫אני בדרך לדריאה. אבדוק מה שלומה.‬
‫בבקשה.‬
‫כדאי שתצאו בקרוב.‬
‫בסדר. תודה לכולכם. זהו זה.‬
‫היי, קאל. כל הכבוד.‬
‫היה עוד משהו?‬
‫למעשה, לך הייתה קריאה.‬
‫שמעתי זמזום,‬ ‫ולאחר מכן אוסף של מספרים שלא הצלחתי להבין.‬
‫זה התחיל עם אחת, אחת, שתיים, אחת.‬
‫1121? אחת ולאחריו קוד חיוג?‬
‫אין מדינה עם אזור חיוג של 121.‬
‫אולי זה תאריך. 21 בנובמבר?‬
‫יכול להיות שנת 1121.‬
‫אולי יש משהו על לוח המיתולוגיה.‬
‫אחת, אחת, שתיים, אחת.‬
‫זאת התחלה של אזור מיקוד בניו יורק.‬
‫ואנס, אזדקק לעזרתך עם זה.‬
‫לא היית צריכה לבוא איתי.‬ ‫קיוויתי שתמשיכי לישון.‬
‫זה לא קל כשתינוקה של רוזמרי‬ ‫לא מפסיק לבעוט כל הלילה.‬
‫עד כדי כך גרוע, מה?‬
‫ככה-ככה.‬
‫אני מניחה שזה מכין אותי לבאות.‬
‫מכין אותנו.‬
‫בהנחה שהנוסעים יעשו מספיק‬ ‫כדי שנגלה מה צפוי לנו.‬
‫ג'יי, בחייך. שוב זה?‬ ‫כולם יוצאים לפתור קריאות כבר חודש.‬
‫לא כולם פותרים את הקריאות.‬ ‫וככל שקאל נחלש, הקריאות נחלשות.‬
‫מה העניין? מאיפה זה בא?‬
‫יש לנו יומיים. זה הכול.‬
‫יומיים להטות את הכף לטובתנו.‬ ‫אחרת… ייתכן שלעולם לא נכיר את הילד שלנו.‬
‫אסטריד!‬
‫דריאה!‬
‫תשכיב אותה על הצד. זה נראה כמו מנת יתר.‬ ‫אסור שהיא תיחנק.‬
‫אבל נותרו לה רק כמה כדורים.‬ ‫-אני רואה כאן שניים.‬
‫אי אפשר למות ממנת יתר של כדורים נגד חרדה.‬ ‫נלוקסון לא יעזור לה.‬
‫חייבים לעשות משהו כי היא לא נושמת.‬ ‫תעזרי לי.‬
‫קדימה, אסטריד. קדימה.‬
‫- מניפסט -‬
‫לא כולנו אמורים לחיות,‬
‫אבל הכפריים האלה לא צריכים להתאמץ קצת יותר‬ ‫כדי לפלס לעצמם דרך לגן עדן?‬
‫במקומך, הייתי מתמקדת בגאולה שלך.‬
‫בישועה שלי? בחייך.‬ ‫אני צדיק כמו דאדי וורבאקס.‬
‫מקומי ברשימה הפותחת מובטח.‬
‫מה שיש לך זה חומר. מה שיש לנו זו אמונה.‬
‫אמונה באנג'לינה ובהחלטות שלה.‬
‫או שאתה לא מאמין בנבחרת שלנו?‬
‫היי, אני כמו השליח שאול או פאול‬ ‫או מי שזה לא היה שהאמין.‬
‫אבל אני רק שואל את עצמי‬ ‫למה שמישהו ירצה לעזוב?‬
‫במיוחד מישהי חששנית כמו אסטריד.‬
‫מה שלא תהיה הסיבה שהיא עזבה,‬ ‫היא לא חלקה אותה איתי.‬
‫אבל האם היא באמת…‬
‫עזבה?‬
‫האישה הזאת הייתה עושה לפרויד בית ספר.‬ ‫היא הייתה שבר כלי.‬
‫הדבר היחיד שהרגיע אותה היו הגלולות שלה.‬
‫ובמקרה מצאתי עכשיו אחת על הרצפה.‬
‫זה מה שידוע לי.‬
‫העולם יגיע לקיצו בעוד יומיים,‬ ‫ורק שמונה יוכלו לשרוד.‬
‫במקום לדאוג לאחרים, אני מתפללת.‬
‫אני ממליצה גם לך לעשות זאת.‬
‫אסטריד! את שומעת אותי?‬
‫אסטריד!‬
‫תודה לאל שהקשבת בשיעורי החייאה.‬ ‫-היא עדיין בסכנה. צריך לקחת אותה למרפאה.‬
‫בסדר, קח שנייה. תבין מה עשית עכשיו.‬
‫גם את לא היית כזאת גרועה.‬
‫ובכן, החדשות הטובות הן‬ ‫שיש רק עשרה אזורי מיקוד בברוקלין‬
‫שהמיקוד שלהם מתחיל ב-1121.‬
‫אז מה החדשות הרעות?‬
‫החדשות הרעות הן שעשרת האזורים האלה‬ ‫משתרעים על פני 80 רחובות.‬
‫ולכן פתרון הקריאה שלי‬ ‫יהיה כמו למצוא מחט בערמת שחת.‬
‫אני יכול לחזור למטוס.‬
‫לא, קאל…‬ ‫-איזו עוד אפשרות יש לנו?‬
‫אולי אין צורך. נראה לי שמצאתי את המחט.‬
‫השלטונות הפקיעו את כל הבלוק הזה לפני שנים.‬
‫הוא הוכרז כאתר מזוהם או משהו אבל תראו.‬
‫מה אלה? הם נראים כמו…‬ ‫-לוחות סולאריים. חדשים.‬
‫לפי טופס הרכישה הזה, חברת החשמל‬ ‫התקינה אותם לפני כמה חודשים.‬
‫הזמזום בקריאה שלך.‬ ‫הוא נשמע כמו רעש ששומעים ממשהו במתח גבוה.‬
‫מתח גבוה זה נכון.‬
‫הם מייצרים שם מספיק כוח‬ ‫כדי להאיר את הסטריפ בווגאס.‬
‫יותר חשמל מכפי שבניין רגיל זקוק לו.‬
‫במיוחד בניין נטוש.‬ ‫-יש לי הרגשה שהקריאה שלי רוצה שאצא לשם.‬
‫אני זז.‬ ‫-כן, גם אני.‬
‫וגם אני. אם זה מה שאני חושב שזה,‬ ‫כדאי שאצטרף אליכם.‬
‫- הרבעים החיצוניים‬ ‫מרכז גמילה -‬
‫זיק, אין לי מושג מה מצפה לי כאן‬ ‫אבל אתה הכרת את המקום הזה יותר טוב מכולם,‬
‫אז אם יש סיכוי קלוש שאתה יכול לשמוע אותי,‬ ‫אני ממש זקוקה לסימן.‬
‫לא? בסדר.‬
‫- כל חיים ראויים לחיים -‬
‫אני יודעת שזה אולי נראה טיפשי אבל זה עובד.‬ ‫תאמין לי.‬
‫בטח. מי אומר?‬
‫איווי.‬
‫היא כתבה את כל הבעיות שלה על פיסת נייר.‬
‫כל דבר, החל מהחברים שלה בתיכון‬ ‫ועד לאמא שלה.‬
‫היא קראה מה שכתבה בקול רם,‬ ‫חיברה את הפתק לבלון‬
‫ונתנה לו להתעופף.‬
‫שחררה עצמה מהנטל.‬
‫לא מדובר כאן באיזו דילמה של תיכון.‬ ‫זאת קלואי.‬
‫אם נשמתך לא תהיה חופשית, לא תוכל‬ ‫לעזור למטופלים שלך, למתמחה שלך, לאף אחד.‬
‫אתה צריך לנסות.‬
‫הייתי נוטה יותר להסכים אם תעשי את זה איתי.‬
‫אולי ביום אחר, אבל היום מדובר בך.‬
‫קדימה.‬
‫תקרא את הפתק.‬
‫את תקראי אותו.‬
‫"קלו, אני יודע שלא תמיד‬ ‫הייתי שם בשבילך כמו שהייתי צריך להיות‬
‫"אבל איכשהו אף פעם לא נטרת לי על כך."‬
‫זיק, קדימה. בבקשה.‬
‫"היית האור הבוהק ביותר.‬ ‫הלב הטוב ביותר. הנשמה העדינה ביותר.‬
‫"תמיד הפגנת כלפיי רק אהבה.‬
‫"אהבה שלקחתי כמובנת מאליה עד…"‬
‫אני לא יכול.‬
‫"עד שלא יכולת להעניק לי אותה יותר."‬
‫היי.‬
‫בסדר.‬
‫תסלחי לי. אפשר לעזור לך?‬
‫לא, אני רק הסתכלתי…‬ ‫-אלוהים.‬
‫את אשתו של זיק לנדון.‬
‫איך זה שאת לא במתקן המעצר?‬
‫בבקשה אל תתקשרי למשטרה. אני מתחננת.‬
‫- מונטגו איירווייז -‬
‫בסדר, מה העניין?‬
‫משהו ממש מבאס אותך.‬
‫הכול מבאס אותי, טרוי.‬
‫יש משהו אחר. משהו מסוים.‬
‫כמו עכשיו. את יודעת שאני מכיר אותך.‬
‫יודעת מה? תשכחי מזה.‬ ‫תוכלי לתת לי את כבל הקלט הזה?‬
‫לא. אתה יודע מה? זה מטופש.‬
‫ידעתי!‬ ‫-אני רצינית. אנחנו חייבים לצאת מכאן.‬
‫זה ניסיון שגובל בטירוף‬ ‫למנוע מהר געש להתפרץ.‬
‫לא, אין טעם לנסות למנוע מהרי געש להתפרץ‬
‫אם ההשגחה העליונה אינה רוצה שזה יקרה.‬
‫עלינו להבין איך הנוסעים ישרדו את יום הדין.‬ ‫ויש לנו רק יומיים לעשות את זה! יומיים!‬
‫אבל פירוש הדבר הוא לפרוץ למסדרונות‬ ‫שהגישה אליהם היא באמצעות כרטיסי מפתח.‬
‫כרטיסים שאין ברשותנו.‬
‫לא נעים לי להגיד. אם את רוצה לצאת,‬ ‫עלינו לעצור את הר הגעש,‬
‫כלומר, לבדוק את הפעימה הזאת.‬
‫הפעימה הזאת יכולה‬ ‫למחוק כל אות חשמלי, נכון?‬
‫סאנבי? לא.‬
‫כן. אם נוכל לכוון אותה ל-11,‬ ‫נוכל להשבית כל מצלמה, כל מנעול.‬
‫ונוכל לצאת מפה.‬
‫אנחנו עלולים להיעצר.‬
‫אתה רוצה לחיות את שארית חייך בפחד‬ ‫או לסיים אותם כמו גיבור?‬
‫אנחנו עושים זאת.‬
‫יש לך רגע?‬
‫בשביל אחת החברות הנאמנות בעדר שלי? תמיד.‬
‫נוכל ללכת למקום פרטי יותר?‬ ‫זה קשור לחבר אחר בעדר.‬
‫- מבוקש…‬ ‫חטף ילד -‬
‫"החצי השני של ליבך."‬
‫אם את לא רוצה שאתקשר למשטרה,‬ ‫תגידי לי למה את כאן.‬
‫אני רק רוצה להסתכל מסביב לרגע.‬ ‫זה בטח נשמע מוזר אבל…‬
‫את צריכה ללכת. אוסקר, אני זקוקה לעזרתך!‬
‫שמעת אותה. היא אמרה לך ללכת.‬
‫תראו, אם תסכימו להקשיב לי לרגע, בבקשה.‬
‫הזמן נגמר.‬ ‫-לא.‬
‫תתרחק, אוסקר!‬
‫אתר סודי? אתר סודי ממשלתי?‬ ‫-חבר שלי חקר קצת.‬
‫יש הרבה פעילות בבניין,‬ ‫ומשלוחים רבים הגיעו לכאן בחודשים האחרונים.‬
‫אבל במרכז ברוקלין?‬
‫הם מסתתרים מתחת לאף.‬ ‫זה הצליח לך, נכון, גבריאל?‬
‫מה התוכנית?‬
‫למצוא מה שאנחנו מחפשים לפני שניתפס.‬
‫לא תוכנית מוצלחת במיוחד.‬
‫אתם תנסו לפתור את הקריאה. אני אשמור עליכם.‬
‫היי, מצאת משהו?‬
‫הדבר היחיד שמצאתי הוא שצדקנו בקשר לאסטריד.‬
‫חייב להיות משהו אחר שקורה כאן.‬
‫היי, אם כבר מדברים,‬
‫אני אשנא את עצמי אם גרמתי למצב מוזר.‬
‫מוזר?‬
‫בינך ובין מיק?‬
‫העניין הזה היה אמור להיות קשר לא מחייב.‬ ‫-זה היה עד שראיתי שיש לך עניין מאוד מחייב.‬
‫כן, אבל אתה לא היית היחיד שראה.‬
‫אני בטוחה שהחודש האחרון היה קל למיק.‬
‫מי יכול להאשים אותה?‬ ‫אנחנו נמצאים במצב מטורף.‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אם נצליח לעבור את היומיים הבאים,‬
‫אין לי ספק שכולנו ביחד‬ ‫נמצא דרך לפלס את דרכנו במצב הזה.‬
‫היי, אני מחויב להיות אב לילד הזה‬ ‫כפי שאני מחויב לכך שאהיה הורה-שותף לך.‬
‫ובן זוג של מיק, בסדר?‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫טוב, תודה.‬
‫אני מקווה שאתה צודק כי כך או אחרת,‬
‫הילד הזה יגיע בקרוב.‬
‫השיחה בקשר הייתה צבאית.‬ ‫המקום הזה אתר של הצבא. תהיו ערניים.‬
‫אני לא מאמין שהסכמתי לזה.‬ ‫כבר מאוחר מדי לבנות כלוב פאראדיי?‬
‫זה עומד להיכנס לפעולה בעוד‬
‫שלוש,‬
‫שתיים, אחת.‬
‫האזעקה הייתה צריכה לפעול כשנכנסנו.‬ ‫-למה אתה חושב שהיא לא פעלה?‬
‫אתם שומעים?‬
‫אני לא שומע כלום.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אין אזעקות. אין אורות מהבהבים.‬
‫הדבר היחיד בינינו לבין מה שנמצא בפנים‬
‫הוא דלת הפלדה הפשוטה הזאת.‬
‫כאן נמצא כל המידע שאנחנו צריכים.‬
‫אבא, כדאי שנלך.‬ ‫-לא, אני לא חוזר. לא עכשיו.‬
‫הקריאה שלי הובילה אותנו לכאן.‬ ‫-הקריאה שלך הייתה 4 מספרים…‬
‫ארבעה מספרים. 1121.‬
‫זה לא בסדר.‬ ‫-אני יודע שזה לא בסדר.‬
‫קרלוס, אני לא מאמינה שזה אתה. זה…‬
‫זה אני.‬
‫אני עדיין חי וקיים.‬
‫הצלת את המצב.‬
‫אז אנחנו תיקו.‬
‫זה לא היה מזמן‬ ‫שהוכחת לי שהחיים שלי ראויים לחיים.‬
‫מה?‬
‫כלום. אני לא מצליחה‬ ‫להוציא את המשפט הזה מהראש שלי היום.‬
‫זה יותר מביטוי כאן.‬
‫כן.‬ ‫-זאת הסיבה שנמשכתי למקום הזה.‬
‫כדי לעזור לאנשים להחלים ולהתחבר.‬
‫אתה נשמע כמו בעלי.‬ ‫-אני בהחלט מקווה.‬
‫הוא לימד אותי הכול.‬
‫אתה המתמחה של זיק.‬
‫הוא דיבר עליך כל הזמן.‬
‫גם עלייך.‬
‫זיק תמיד אמר שאת הסלע שלו,‬ ‫כוכב הצפון, התאומים שלו.‬
‫אין דבר חשוב יותר מאשר לעזור לאחרים,‬ ‫מאשר ליצור קשר.‬
‫כשאשתי ואני הכרנו, נתקלנו בציור המערה הזה,‬
‫והוא דיבר אל ליבנו.‬
‫ומאותו רגע ואילך,‬
‫תמכנו זה בזה והחזקנו זה את זה.‬
‫בלי אשתי, בלי התאומים,‬
‫לא הייתי כאן היום.‬
‫כי היה רגע שבו חשבתי‬ ‫שחיי אינם ראויים לחיים,‬
‫והיא הושיטה לי יד מעבר למרחב ולזמן‬ ‫כדי לעזור לי להבין‬
‫שלא רק החיים שלי ראויים לחיים‬ ‫אלא שכל חיים ראויים לחיים.‬
‫בכל פעם.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫אנחנו ביחד כבר זמן רב,‬ ‫אחים ואחיות, וחיכינו לרגע הזה.‬
‫הקץ הצודק לעולמנו המושחת.‬
‫רבים מכם הפגינו בפניי את אמונתכם,‬ ‫ועם זאת, אנחנו עדיין רבים מדי.‬
‫ולכן אני חייבת לשאול.‬
‫האם היית נאמן, האח פול? האם אתה מאמין?‬
‫ואתה, האח איגן?‬
‫אתה מתפלל לישועה?‬
‫אני מתפלל שתגידי "כן".‬
‫כשהעולם הזה יתמוטט, ואת תעמדי שם,‬
‫לא תרצי לעמוד שם לבד.‬
‫והאמת היא שגם אני לא רוצה להיות לבד.‬
‫שנינו נשמות שבורות.‬
‫אבל אולי,‬
‫אף שזה נשמע מטורף,‬
‫נוכל להתאחד,‬
‫ולנחם זה את זו.‬
‫ולכן אני מבקש ממך‬
‫כאדם שבור לב אחד לאחר.‬
‫האם תהיי החצי השני של הלב שלי?‬
‫כן. אני אהיה.‬ ‫-כן?‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים. אני לא מאמינה שאתה כאן.‬ ‫חשבתי שלא אראה אותך שוב.‬
‫לא ידעתי לאן לקחו אותך.‬ ‫היית כלואה כאן תשעה חודשים?‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫איך ידעת שאנחנו כאן?‬ ‫-לא ידעתי. קריאה ידעה.‬
‫לא, אבל איבדנו את הקריאות שלנו.‬
‫לא, איבדנו את היכולת שלנו לקבל אותן.‬
‫אבל לא קאל. יש לו גישה לכל הקריאות.‬
‫במהלך החודש האחרון חמקנו ממתקן המעצר,‬ ‫ופתרנו אותן זו אחר זו.‬
‫אם ברצוננו לפתור עוד, כדאי שנסתלק מפה.‬
‫זאת רק שאלה של זמן…‬
‫שומרים.‬
‫מכאן. מהר!‬
‫קדימה!‬
‫אלוהים. האם זה…‬
‫לאחר שזיק עזב,‬ ‫מצאתי את זה בשולחן העבודה שלו.‬
‫אני יודע למה‬ ‫זיק מושיט לך יד דרך המרחב והזמן.‬
‫כן. כדי לומר מה?‬
‫אני מצטער. לא התכוונתי ל…‬ ‫-לא, אתה לא.‬
‫אתה פשוט… אני… זאת אני.‬
‫לכל מקום שאני הולכת היום‬ ‫אני שומעת את הביטוי "כל חיים ראויים לחיים"‬
‫אבל את מי אני מנסה לשכנע‬ ‫שהחיים שלהם ראויים לחיים?‬
‫מה לגבי החיים שלך?‬
‫את לא חושבת שהגיע הזמן למחילה?‬
‫מאז שאיווי מתה,‬
‫אני…‬
‫התחננתי שהיא תסלח לי.‬
‫אני מוכנה לעשות הכול‬ ‫אבל היא לא יכולה לתת לי את זה,‬
‫אז אני לא מדברת על קבלת מחילה.‬
‫אני מדבר על להעניק מחילה.‬
‫מחילה לעצמך.‬
‫זה יישמע ממש מוזר,‬ ‫אבל אני יכולה לקבל את אחד הבלונים האלה?‬
‫קדימה! מהר!‬
‫טרוי, בוא נלך!‬ ‫-הדרך היחידה החוצה היא ליצור הסחת דעת.‬
‫אני מניח שלא הבאתם רימוני עשן.‬
‫טרוי, מה? על מה אתה מדבר?‬
‫אני אומר שכולכם חשובים לי מאוד.‬
‫במיוחד את. יש לך הזדמנות להציל את העולם.‬
‫החופש שלי בתמורה לשלך.‬
‫ההחלטה הקלה ביותר שקיבלתי מעודי.‬
‫זה היה הרבה יותר מגניב עם רימוני עשן.‬
‫לא, טרוי!‬
‫ידיים למעלה.‬ ‫-היי.‬
‫טוב, איווי.‬
‫נראה לי שסוף-סוף הבנתי. אבל הלוואי‬ ‫שלא הייתי מבינה כי זאת האמת, נכון?‬
‫לפעמים המקום הכי בטוח‬ ‫להתחבא בו הוא בתוך האשמה שלך.‬
‫כמה פעמים התחננתי בפנייך שתסלחי לי?‬
‫ואת אפילו לא מישהו שנוטרת טינה.‬ ‫תמיד היית אומרת,‬
‫"נו כבר, מיק, טיפשה שכמותך,‬ ‫תמשיכי לחיות את חייך."‬
‫ואני סירבתי.‬
‫בסדר.‬
‫תפסת אותי. אני אבלע את הפיתיון.‬
‫אני סולחת לך, מיקלה סטון.‬
‫אני סולחת לך.‬
‫איך הלך?‬ ‫-היה קצת קשה, אבל מצאנו את התשובה.‬
‫איך האחרים הצליחו?‬
‫תוצאות מעורבות.‬ ‫-כל קריאה שנפתרת עוזרת להטות את הכף.‬
‫אני חייב להאמין שאנחנו מתקדמים.‬
‫אני הולך להתרחץ.‬
‫אנחנו מקבלים מקאל מידע יותר ויותר חלקי.‬
‫זה נס שמישהו מסוגל עדיין לפתור קריאות.‬
‫כולנו עושים כמיטב יכולתנו.‬ ‫בוא נישאר ממוקדים.‬
‫נראה שהקריאה שלך נפתרה בהצלחה!‬ ‫ברוך שובך.‬
‫תודה.‬
‫אעבור על תוצאות הקריאות עם בת'אני‬ ‫בזמן שתעשה לסאנבי סיור כאן.‬
‫את תיווכחי שהמקום הזה עבר כמה שדרוגים,‬
‫הודות לבחור הזה כאן.‬
‫לא עשיתי את זה לבד. כולם היו שותפים.‬
‫ובכן,‬
‫המקום נראה מדהים.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫כאן אנחנו עוקבים אחר כל הקריאות.‬
‫בכל יום, קאל נכנס ל…‬
‫היי, אתה בסדר, חבר?‬
‫כן, רק בדקתי אילו קריאות כבר פתרנו.‬
‫לפני שאחזור למטוס,‬ ‫אני צריך לתת לכולם את הקריאות הבאות שלהם.‬
‫הוא נושא משא כבד.‬
‫כן, כבד מדי.‬
‫הוא מתיש את עצמו כדי שנקבל כל קריאה.‬
‫הוא ישב בכל מושב. אפילו של נוסעים שמתו.‬
‫מה לגבי מרקו והאחרים?‬ ‫-נעולים בתדר ה-ULF במצב של קריאה תמידית.‬
‫איך…‬ ‫-הוא ניסה שוב ושוב.‬
‫הם מקבלים משהו, אבל אין לו גישה אליו.‬
‫הוא פשוט מייסר את עצמו בגלל כל זה.‬
‫הוא נושא את נטל העולם על כתפיו.‬
‫איך אוכל לעזור?‬ ‫-תודה לאל שחזרת. היינו זקוקים לך.‬
‫אני הייתי זקוק לך.‬
‫סאנבי. היי, חזרת.‬
‫אנחנו זקוקים לעזרתך עם מטופלת במרפאה.‬
‫המשך יבוא.‬
‫מה האבחנה?‬
‫זה לא יקרה בן לילה, אבל היא תחלים.‬
‫עשיתם עבודה מצוינת.‬
‫אז מה קרה לה?‬
‫דבר אחד בטוח. זו לא תרופה נגד חרדה.‬
‫אני יודעת כי בעבר גם אני קיבלתי אותה.‬
‫מה שזה לא יהיה, היא אמרה שהיא לוקחת לפחות‬ ‫כדור אחד ביום מאז שהיא עזבה את אנג'לינה.‬
‫זו אבקה לבנה וחסרת ריח.‬
‫שיוצרת מלחים בלתי מסיסים במים.‬
‫על סמך זה והתסמינים שלה,‬ ‫אני חושבת שזה ברודיפאקום. זה רעל.‬
‫כדאי שנדבר איתה.‬ ‫אולי היא יודעת מי עשה את זה ולמה.‬
‫כן. תעשו את זה, בלשים.‬
‫מה שלומם?‬
‫כרגיל. רק בוהים ישר קדימה.‬
‫נעולים בתדר האלוהי.‬
‫סליחה, ULF.‬
‫ULF…‬
‫אלוהים.‬
‫התיאוריה של טרוי!‬
‫אני כאן. ממש כאן.‬
‫איפה אתה?‬
‫אני מקשיב! אתה חייב לדבר עם מישהו!‬
‫בבקשה! קדימה! תן לנו קריאות!‬
‫אנחנו צריכים עזרה!‬
‫- לא נפתרה, נפתרה -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫לא תנחשי למי הקריאה שלי הובילה אותי,‬ ‫לסאנבי.‬
‫היא במעבדה.‬ ‫-כמובן שהיא שם.‬
‫מה איתך? גילית את מי את היית אמורה להציל?‬
‫כן.‬
‫הקריאה הכי קשה שהייתה לי.‬
‫הייתי זקוקה לה.‬
‫מוכנה לעוד אחת?‬
‫כאילו שחיי תלויים בזה.‬
‫בסדר, תקשיבו, חברים.‬
‫אני יודע שאנחנו עייפים. זה היה חודש‬ ‫ארוך מאוד של פתרון הקריאות, אבל זהו זה.‬
‫מאמץ אחרון.‬
‫ההישרדות שלנו,‬ ‫וכנראה ההישרדות של העולם כולו,‬
‫תלויה בכך שכל אחד מאיתנו‬ ‫יתחייב לעשות את הדבר הנכון.‬
‫מה קרה?‬
‫מה ראית?‬ ‫-כלום.‬
‫לא שמעתי כלום. לא הרגשתי כלום.‬
‫הן נעלמו, אבא.‬
‫הקריאות נעלמו.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אם הייתי חזק יותר,‬ ‫אם הייתי מקבל יותר קריאות כשהן הגיעו…‬
‫קאל. אנחנו לא יודעים מה כל זה אומר.‬
‫אולי יש הסבר לסיבה שהן נעלמו.‬
‫אולי פתרנו את כולן.‬
‫כולם…‬
‫אני רק רוצה להודות לכם.‬
‫כל אחד ואחד מכם עבד ללא לאות‬ ‫וללא גמול, הכרת תודה או רווח.‬
‫איני יודע למה הקריאות נעלמו‬ ‫אבל אני יודע משהו אחר.‬
‫קיבלנו הזדמנות.‬
‫תזכורת ל…‬
‫תזכורת לדבר החשוב ביותר.‬
‫זה הזמן להיות עם יקירי ליבכם.‬
‫תאמצו אותם לליבכם. תהיו לצידם.‬
‫כי יכול להיות שמחר הוא כל מה שיש לנו.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫ההשפעות של הפעימה האלקטרומגנטית‬ ‫על קליפת המוח.‬
‫מערכת ההחייאה לא תינזק?‬
‫לא, אני רק צריכה‬ ‫פעימה חלשה כדי לשבש את ה-ULF.‬
‫מספיק כדי לחלץ אותם מהקריאה שלהם.‬
‫אם אלוהים באמת עומד מאחורי כל זה,‬
‫יש סיבה שהאנשים האלה‬ ‫לכודים בקריאה כל הזמן.‬
‫אני מוכנה למצוא אותה.‬
‫בוא נעיר אותם.‬
‫אני לא מבינה. משהו לא בסדר.‬ ‫אין שום שינוי בפעילות שלהם.‬
‫איך סימני החיים שלהם‬ ‫לא משתנים לאחר פעימה אלקטרומגנטית?‬
‫אני לא יודע. אבל אולי ננסה משהו אחר.‬ ‫-ננסה מה?‬
‫זהו זה! אין לנו יותר זמן!‬
‫אני לא מרגישה בנוח להשאיר את כולכם ככה.‬
‫אבל אני מודה לאלוהים‬ ‫שלא הפסקת להעניק לנו תקווה.‬
‫בואי הנה.‬
‫המשפחה שלי הייתה רק אני ואמא שלי, אז…‬
‫טוב…‬
‫כבר לא.‬
‫אתה נשאר?‬ ‫-כמובן שאני נשאר.‬
‫פעם הייתה חנות צעצועים ברחוב קאנאל.‬
‫אנשים הגיעו מכל רחבי העולם‬
‫בתקווה לרכוש‬ ‫את אחד מפסלוני העץ המעודנים האלה.‬
‫לא הייתי שם כבר הרבה מאוד זמן‬
‫עד שהקריאה שלי… שלנו,‬ ‫הובילה אותי לשם היום.‬
‫וכשנכנסתי, מצאתי את זה.‬
‫הדרקון הזה נקרא "שנלונג".‬
‫הוא מלך הסערות.‬
‫כשראיתי אותו, חשבתי עליך.‬
‫אני מאמין שזה סימן.‬
‫סימן שנועד לך.‬
‫הלוואי שידעתי מה משמעותו.‬ ‫-מעולם לא הפסקת לחפש משמעות.‬
‫למה להפסיק עכשיו?‬
‫סאנבי?‬
‫היי.‬
‫הייתי כל כך בטוחה שתהיה להם תשובה.‬
‫חשבתי שאם אוכל לחלץ אותם מהקריאה שלהם…‬
‫בן, זה לא הצליח.‬ ‫-היי.‬
‫הם עדיין כלואים בה.‬ ‫-עשית מה שיכולת, בסדר? כולנו עשינו.‬
‫מה אם אין תשובה?‬
‫מה אם זה הסוף?‬
‫אז נלחמנו עד סופנו.‬
‫שלא ייכנסו לך רעיונות לראש.‬
‫ראשית, עלינו להנחות את העדר‬ ‫מעבר לאחרית הימים,‬
‫ואז נוכל להתמקד‬ ‫במשימה האלוהית של אכלוס מחדש.‬
‫האמת שחשבתי על דילול האוכלוסייה.‬
‫היו עשרה.‬
‫עכשיו יש תשעה ובקרוב יהיו שמונה.‬
‫זה רק גורם לי לתהות מה קרה לאסטריד.‬
‫היא לא עברה את הסינון.‬
‫ולכן היא נשפטה בזמנו של האל.‬
‫אבל אני שמחה שאתה הוכחת את עצמך כראוי.‬ ‫כמעט נכשלת.‬
‫מה אתה עושה כאן? אמרתי לך לא לבוא.‬
‫זה לא יכול לחכות יותר.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬