‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים של "מניפסט"...‬
‫מישהו עוקב אחריי.‬ ‫הוא שינה צורה, ואז הוא פשוט התרסק.‬
‫משהו מהפרטים האלה אומר לך משהו?‬
‫היה חלון ויטראז' ‬ ‫בבית הספר הישן שלי בסיוסט.‬
‫ספיר.‬
‫מצאתי ספיר על כל זנב המטוס‬ ‫אבל גם על כל היד של בן.‬
‫זה נראה כמו הארכי-מלאך מיכאל.‬
‫זאת מאע'ת. אלת הצדק המצרית בעולם הבא.‬
‫שקילת נשמות מטפורית.‬
‫ידעתי שעדן לעולם לא תרשה שאיפגע.‬
‫היא רק הוכיחה שהיא ואני מחוברות.‬
‫הצלקת שלי נראית כלפי חוץ.‬
‫הצלקת שלך היא בפנים.‬
‫אתה דרקון, קאל.‬
‫תודה.‬
‫אתה נראה זוועה.‬
‫בוקר טוב גם לך.‬
‫איך הרגל?‬
‫נהדרת.‬
‫אני מניח שאת לא רואה שוב פריחת דובדבן, מה?‬ ‫-לא. אפר.‬
‫באופן הולם ליום הנישואים ‬ ‫ברוח האפוקליפסה שחגגנו.‬
‫חשבתי שהצלת 191 נשמות היא משימה קשה מנשוא,‬
‫אבל אם גורל סירת ההצלה ‬ ‫יקבע את גורלם של מיליארדי בני אדם, אז...‬
‫מה נעשה?‬
‫זה קל. כל מה שנצטרך לעשות.‬
‫אני אוהבת אותך, זיק לנדון.‬
‫וגם אני אותך, סטון.‬
‫איך, בשם אלוהים,‬ ‫שכנעת את עדן לאכול את כל פרוסות המלון?‬
‫קראתי להן עוגיות חד-קרן.‬
‫טוב, מצאת את הדרך לליבה.‬
‫אני שמחה ששניכם מסתדרים כל כך טוב.‬ ‫-כן, גם אני. בהתחשב בנסיבות.‬
‫על אף שהיא ביקשה ממני ‬ ‫לראות את אמא שלה היום.‬
‫חבר'ה, בחייכם. אני אפילו לא יכול‬ ‫לכחכח מבלי שתתנהגו כאילו שזה הסוף.‬
‫אני לא נראה כל כך רע, נכון?‬
‫קהל קשה.‬
‫רוצה קצת מים?‬
‫לא.‬
‫טי-ג'יי צריך לבוא?‬
‫לא, נראה לי שלא.‬
‫ברצינות?‬
‫יש חדשות על איגן ועל הספיר?‬
‫כן, איגן נמצא בחדר מיון,‬
‫וג'רד ילך לראות אותו‬ ‫כשבית החולים יאשר זאת.‬
‫מה? ג'רד ילך, לא את?‬
‫חבר'ה, אני גוסס.‬
‫אבל אתם יודעים מי עוד?‬
‫כולכם. אתם חייבים להמשיך לנסות.‬
‫אין דבר חשוב יותר‬ ‫מאשר להיות כאן איתך עכשיו.‬
‫אבל מה אם הספיר יוכל להציל אותי?‬
‫ברצינות, אתם רוצים לגלות את זה לאחר שאמות?‬
‫אמא הייתה רוצה שנמשיך לעשות מאמץ.‬
‫שנמשיך להילחם.‬
‫אז בואו נמצא את הספיר.‬
‫אף אחד שם בחוץ לא יודע כמה זמן יש לו‬ ‫ואני לא בטוח שהם היו בכלל מאמינים.‬
‫גורלו של העולם נתון ‬ ‫בידיהם של פחות מ-200 בני אדם?‬
‫סליחה, מה?‬
‫יש המצאה חדשה. ‬ ‫היא נקראת "שינה". כדאי לך לנסות אותה.‬
‫שינה זה לפתאים. במיוחד לאור הסכנה שמולנו.‬
‫טוב, את צודקת.‬
‫שמונה מיליארד בני אדם. זאת סכנה די חמורה.‬
‫טוב, זאת בעיה למחר. היום אני מנסה ‬ ‫להציל חיים רק של אדם אחד. של קאל.‬
‫אמרת שאין דבר נוסף שתוכלי לעשות.‬
‫לא אמרתי שאין דבר נוסף שאוכל לנסות.‬
‫אתה באמת עובד כאן עכשיו.‬
‫וואו! הנה כישורי הבילוש החדים‬ ‫ששמעתי עליהם כל כך הרבה.‬
‫טוב, אל תרגיש יותר מדי בנוח‬ ‫כבר דאגתי שיורידו אותך בדרגה בעבר.‬
‫כן. ואני כיסחתי לך את הצורה בעבר. ‬ ‫אל תשכח את זה.‬
‫הבלש וסקז. ברוך הבא.‬
‫אני כבר שונא את המקום הזה.‬ ‫-זה אמצעי להשגת מטרה מסוימת.‬
‫אנחנו עוזרים יותר לנוסעי 828 בתוך המערכת.‬
‫וזה התא שלך.‬
‫נראה לי שנוכל להסכים‬ ‫שהוא מקסים בממדיו הזעירים בהשוואה לשלי.‬
‫ובמגירה העליונה,‬
‫תמצא אזיקים לא תקינים כמתנת קבלת פנים.‬
‫וואו. אז הגענו לשלב‬ ‫שבו אנחנו נותנים זה לזה מתנות?‬
‫האם זה אומר...‬
‫אלה אזיקים, וסקז, לא טבעת אירוסין.‬
‫קשר לא מחייב, זוכר?‬
‫זה בית החולים. איגן התעורר.‬
‫תודיע למיקלה שתיפגשו שם.‬ ‫תזיז את התחת הלוהט שלך.‬
‫תחזור מהר. זה היום הראשון.‬ ‫אל תתחיל ברגל שמאל.‬
‫בהייה בטלפון לא תגרום ‬ ‫לחדשות על איגן להגיע מהר יותר.‬
‫צודק.‬
‫מצאתי קופסה עם צילומים משפחתיים.‬ ‫אשים אותם מסביב לקאל כשהוא יתעורר.‬
‫אתה מדהים שארגנת את המקום הזה בשבילו.‬ ‫-משום כך ומסיבות רבות נוספות.‬
‫אני עדיין שומעת את הצחוק שלה.‬ ‫-מיק.‬
‫איזה אידיוט מוריד מנהטן כפול‬ ‫ואז נכנס למכונית ונוהג?‬
‫אל תעשי את זה לעצמך. לא היום.‬ ‫-זה בלתי נסלח.‬
‫מיק, את חייבת לסלוח לעצמך.‬
‫זה ג'רד.‬ ‫הוא רוצה שאפגוש אותו בבית החולים.‬
‫בסדר.‬
‫היי, אבא.‬
‫טי-ג'יי מגיע. הוא חושב‬ ‫שהוא אולי גילה משהו. נוכל לעבוד כאן?‬
‫כן. ככל שיותר אנשים יחפשו את הספיר, ‬ ‫יותר טוב.‬
‫בן.‬
‫גרייס.‬
‫התגעגעתי אליך, אהובי.‬
‫אני שבור בלעדייך.‬
‫לא, בן.‬
‫אתה חזק.‬
‫בבקשה, תעזרי לי.‬
‫מה אעשה למען הילד שלנו?‬
‫אני אומר לך.‬
‫אבל אתה צריך להביא את עדן אליי.‬
‫מה?‬
‫אני צריכה שתביא אותה אליי.‬
‫הכול יהיה הגיוני.‬
‫מה שלומו?‬
‫ישן בשלווה.‬
‫ומה שלומך?‬
‫הייתה לי עכשיו קריאה.‬
‫זאת הייתה גרייס.‬
‫אלוהים.‬
‫אני חושב שהיא יכולה לעזור עם קאל.‬
‫איך? מה היא אמרה?‬
‫היא רוצה שאביא את עדן אליה.‬ ‫יש רק מקום אחד שאני יכול לחשוב עליו.‬
‫הקבר שלה. עדן אף פעם לא הייתה שם, נכון?‬
‫לא, אבל...‬
‫אולי לזה עדן התכוונה כשאמרה ‬ ‫שהיא רוצה לראות את אמא שלה.‬
‫אבל אני לא יכול לעזוב אותו.‬
‫אני אדאג לקאל, ואני אדע אם מצבו יחמיר,‬ ‫אפילו אם ינסה להסתיר זאת.‬
‫בסדר. אביא את עדן.‬ ‫-בסדר.‬
‫איזה כיף. ‬ ‫הגיע הזמן לשחק בשוטר רע ושוטרת רעה.‬
‫בפעם האחרונה שראיתי אותך,‬
‫גנבת חפץ מקודש והשארת אותנו למות.‬
‫את כל כך לא מעודכנת. תתקדמי, גבות עבותות.‬
‫יש לך מושג איפה ספיר האומגה?‬
‫הוא נלקח ממני‬
‫יחד עם חתיכה מהקרקפת שלי‬ ‫על ידי הסוציופתית הקטנה ביותר בעולם.‬
‫אנג'לינה?‬
‫איך זה בכלל נודע לה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אתה יודע איפה היא?‬
‫מבשלת ארנב איפשהו?‬
‫- ספר תפילות לדבקות באל -‬
‫מאיפה השגת את זה?‬
‫מהמטורללת האם, אמא של אנג'לינה.‬
‫לקחתי את זה בהשאלה מהמכונית שלה.‬ ‫תסתכלו בעמוד הראשון.‬
‫"הנה אנוכי שולח מלאך לפניך, לשומרך בדרך‬
‫"ולהביאך אל המקום אשר הכינותי."‬
‫אנג'לינה חושבת שעדן היא המלאך השומר שלה.‬ ‫-תראו אותו. אפשר ממש לשמוע אותו חושב.‬
‫איכס. תשמרי אותו. הוא שלך.‬
‫אני לא קורא נלהב.‬
‫בדיוק בזמן.‬
‫ג'יטר עומד לחבוט.‬
‫זה המשחק האחרון שלו. 2014.‬
‫זאת "רשימת דלי" ברמה אחרת. תודה.‬
‫לא נראה לי שאני מסוגל לאכול את זה.‬
‫זה כדי לזרוק על הטלוויזיה‬ ‫כשהקבוצה השנייה תחבוט.‬
‫זה כבר מוגזם.‬
‫לא! עכשיו זה מוגזם.‬
‫- יאנקיז -‬
‫היי, חברים.‬
‫קאל, אני...‬
‫מה קורה, טי-ג'יי?‬
‫אם אתה רעב מהמאמץ להציל את העולם,‬
‫זיק דאג לארוחת צהריים.‬
‫ולארוחת ערב.‬
‫תיהנו.‬
‫בסדר. קדימה, ג'יטר.‬
‫זהו זה, עדן.‬
‫את לא זוכרת את האמא האמיתית שלך,‬
‫אבל תדעי שהיא אהבה אותך מאוד.‬
‫- סטון‬ ‫גרייס מרגרט -‬
‫בבקשה, גרייס.‬
‫תודה שהבאת אותה.‬
‫כמובן.‬
‫בן, אני יודעת שהיה קשה בלעדיי.‬ ‫אבל אני צריכה שתעשה משהו.‬
‫כל דבר, רק תגידי.‬
‫אני צריכה שתיתן לעדן לחזור לאנג'לינה.‬
‫מה?‬
‫היא האמא היחידה שעדן הכירה מעודה.‬
‫עדן אוהבת אותה, בן.‬
‫גרייס, אנג'לינה רצחה אותך. אני לא...‬
‫העיניים שלך.‬
‫מה איתן?‬
‫הצבע לא נכון. את לא גרייס. את לא...‬
‫המלאך השומר שלי!‬
‫עדן! אל תתקרבי אליה.‬
‫זה מה שאת רוצה? להראות לעדן מי את באמת?‬
‫הרגת את אמא שלה.‬ ‫ואת תהרגי את אבא שלה מולה?‬
‫לא תוכל להפריד בינינו, בן.‬
‫עדן היא המלאך שלי.‬ ‫אנחנו אמורות להיות ביחד.‬
‫זה מה שהיא רוצה.‬
‫את בטוחה לגבי זה?‬
‫אם תהיה לה אפשרות,‬ ‫את בטוחה שעדן תבחר בך?‬
‫אני מוכנה להמר על כך בחיי.‬
‫אז תורידי את האקדח, אנג'לינה.‬
‫תני לעדן להחליט.‬
‫אהובתי, את רוצה להישאר עם אמא,‬ ‫או שאת רוצה להיות עם האיש הרע?‬
‫עדן.‬
‫היי, עדן.‬
‫את יודעת שאני לא רע.‬
‫אני רק אבא‬
‫שאוהב את הילדה הקטנה שלו כל כך.‬
‫אני אוהבת אותך, עדן. ואת אוהבת אותי.‬
‫ניתן לה לומר זאת.‬
‫עדן, עם מי את רוצה להיות?‬
‫עדן.‬
‫אני רוצה להיות עם אבא שלי.‬
‫לא!‬
‫לא, עדן.‬
‫אל תעזבי אותי!‬
‫עדן!‬
‫אבא!‬
‫היי. אתה בסדר?‬
‫הכול בסדר. אנחנו כל המשפחה שיש לנו.‬
‫אנחנו קצת מגוננים מדי אחד על השני.‬
‫תשב, בסדר?‬
‫מה קרה כאן עכשיו?‬
‫אין לי מושג. אבל זה היה נורא.‬
‫בוא נלך.‬ ‫-היי!‬
‫היי. מה אתה עושה? לאן אתה לוקח אותו?‬
‫בחור חדש, אולי כדאי שתכיר את הכללים‬
‫כי ברגע שנוסע מפגין התנהגות ‬ ‫פרועה או בלתי שגרתית, אנחנו עוצרים אותו.‬
‫וצרחה מקפיאת דם נחשבת ככזאת.‬
‫אבא, מה קורה?‬ ‫-תחכה לי. אני אהיה בסדר.‬
‫זה בסדר, מותק. תישאר כאן. בסדר?‬
‫קדימה. בוא נלך.‬
‫טלפונים מגיעים מכל הסניפים האזוריים.‬
‫מה שקרה לנוסעים עכשיו,‬ ‫קרה בכל רחבי המדינה.‬
‫ממש מעולה. ברצינות, אני דואג לכולם. ‬
‫כן.‬
‫אז אנג'לינה השתמשה בספיר ‬ ‫כדי לשלוח לך קריאה מזויפת?‬
‫התחזתה למי שידעה שאעשה כרצונה.‬
‫השארתי את עדן אצל אבא ליתר ביטחון.‬ ‫אעדכן את סאנבי.‬
‫אז אם הספיר בידיה,‬ ‫אילו סיכויים יש ל"סירת ההצלה"?‬
‫היא תטבע.‬ ‫-טוב, לא אם אנחנו נמצא אותה.‬
‫נכון? נוכל להחזיר את הספיר.‬
‫אין לנו שמץ של מושג איפה היא.‬
‫היה טוב אם קריאה הייתה יכולה לעזור לנו.‬
‫יודעים מה? אולי יש לי מושג.‬
‫מאיפה השגת את זה?‬ ‫-מאיגן.‬
‫קראתי את זה כשדיברנו על אנג'לינה, ‬ ‫והייתה לי קריאה.‬
‫ראיתי דמות. היו לה כנפיים, אבל לא פנים.‬
‫והיא התנפצה לתוך זכוכית.‬
‫איך ידעת?‬
‫עזרתי לאנג'לינה בדיוק עם אותה קריאה.‬
‫היא חשבה שהמלאך רודף אחריה,‬ ‫מנסה להגיד לה משהו.‬
‫אני יודעת איפה היא.‬
‫אני בא איתך.‬ ‫-זיק, אתה בקושי מסוגל ללכת.‬
‫מה קורה?‬
‫יש לי את המיקום של אנג'לינה. ‬ ‫אני יוצאת לשם.‬
‫אבא?‬
‫אתה צריך ללכת איתה.‬
‫בבקשה.‬
‫אתה חייב להשיג את הספיר.‬
‫אני אשאר כאן עם קאל. יש לנו יום עמוס.‬
‫בסדר. אחזור לפני שתשים לב שהלכתי, חבר.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫נראה אם מה שהבאתי יוכל לעזור לקאל.‬
‫מדהים שהרשו לך באוניברסיטה לבחון את זה.‬
‫כשהבחור שם וידא שאני הייתי זה‬ ‫ששלח את הפפירוס ממצרים, הוא הסכים.‬
‫אני חושב ששמו ליוואי. את מכירה אותו?‬
‫בערך. בוא נחזור לעבודה.‬
‫מה אתה רואה כשאתה משווה ביניהם?‬
‫הם זהים.‬
‫כמעט זהים.‬ ‫-בסדר, עיני נץ. תאירי את עיניי.‬
‫בסדר, אז בפפירוס, יש חור בחזה של מאע'ת‬ ‫במקום שבו צריך להיות ספיר האומגה.‬
‫כן, זה לא טוב.‬
‫הספיר הזה עשוי לעזור לנו‬ ‫להטות את מאזני השיפוט של מאע'ת.‬
‫ייתכן שזה המפתח להצלת האנושות.‬
‫ואולי אפילו להצלת חיי קאל.‬
‫אז הרמז היחיד ‬ ‫שהיינו צריכים מהפפירוס הזה נעלם. מה עכשיו?‬
‫אולי יש משהו אחר.‬
‫אני לא רואה שום דבר.‬
‫אולי אנחנו לא רואים כי אנחנו לא מסוגלים?‬
‫בסדר. תאיר את עיניי.‬
‫המצרים השתמשו בפיגמנטים כחולים עזים.‬
‫אבל עם הזמן, הם דהו. הדרך היחידה ‬ ‫לראות אותם היא במסנן אינפרא-אדום.‬
‫אולי יש משהו נסתר מהעין בפפירוס הזה.‬
‫ייתכן שיש לי משהו שיוכל לעזור.‬
‫ואנס.‬
‫זוכר שאמרתי שאני מודאגת ‬
‫שספיר האומגה תיפול לידיים הלא נכונות?‬
‫תגידי לי.‬
‫אנג'לינה...‬
‫השתמשה בו כדי לשתול מחשבה בראשו של בן.‬
‫היא יצרה קריאה כוזבת?‬
‫לא ציפינו שזה יקרה.‬
‫לא, אבל היינו צריכים.‬
‫היינו כל כך מרוכזים בשימוש בספיר ‬ ‫כדי להתחבר לאלוהי,‬
‫עד ששכחנו לגמרי את הקשר שלנו זה לזה.‬
‫אם לאנג'לינה יש את הכוח הזה,‬
‫איך נוכל לדעת מעכשיו‬ ‫אם קריאה אמיתית או שקרית?‬
‫לא נדע.‬
‫זה רע.‬
‫וזה יותר גרוע.‬
‫אם שימוש לרעה ‬ ‫בשריד מתיבת נוח גרם לסדק וולקני...‬
‫אילו השלכות יהיו ‬ ‫לשימוש לרעה בספיר האומגה על העולם?‬
‫אני מתקשרת לגופטה כי אנחנו זקוקים לעזרה.‬
‫בבקשה.‬
‫התחנה הבאה במסע רשימת הדלי ‬ ‫הוא מוזיאון הלובר.‬
‫מצאתי סיור וירטואלי מדהים.‬ ‫כל יצירות המופת. בלי תור.‬
‫אבל נוכל לעשות משהו אחר.‬
‫מונופול?‬
‫בשמחה.‬
‫לא שיחקתי את זה כבר שנים.‬
‫קדימה.‬
‫אתה חושב שאולי יש דרך‬ ‫שתוכל לנצח את תאריך המוות שלך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫היי.‬
‫הפחד שאתה מרגיש, ‬ ‫אני יכול לעזור לך ולקחת את כולו.‬
‫יש הבדל בין זה שתיקח אותו‬ ‫או שתגרום לו להיעלם.‬
‫בחייך. בשביל מה עוד חזרתי עם היכולת הזאת?‬
‫למה אני חזרתי מבוגר יותר?‬
‫אני בטוח שיש סיבה.‬
‫הבעיה היא...‬
‫שלעולם לא אחיה מספיק זמן‬ ‫כדי לגלות את הסיבה.‬
‫מצלמת רפלקס בעצמית אחת‬ ‫עם מסנן אינפרא-אדום.‬
‫בסדר, בוא נראה אם היא עדיין פועלת.‬
‫יש לה סגנון מאוד אירופאי.‬ ‫-מאיפה בכלל השגת אותה?‬
‫מאמא שלי, למען האמת.‬
‫היא אמרה שיש לי כישרון.‬
‫כן, זה היה ממש לפני שהיא…‬
‫את יודעת מה מבאס?‬
‫שאמא שלי הייתה ממש אוהבת את אמא שלך.‬
‫אני לא אוכל לשאת עוד אובדן.‬
‫רק המחשבה על תאריך המוות, ואני לא יכולה...‬
‫אני לא יכולה לאבד את קאל.‬
‫היי.‬
‫קאל יצא מזה איכשהו.‬
‫כולנו נצא מזה. אני יודע.‬
‫מסיבה כלשהי...‬
‫כשאתה אומר את זה...‬
‫זה איכשהו נשמע אפשרי.‬
‫אז תודה שאתה כאן.‬
‫לא הייתי רוצה להיות במקום אחר.‬
‫זה ביה"ס שבו אנג'לינה למדה.‬ ‫אוליב חושבת שהיא כאן לחפש את המלאך.‬
‫למה החלונות זוהרים?‬
‫סלח לי.‬
‫זמן רב כל כך חשבתי שאתה רודף אחריי.‬
‫עכשיו אני מבינה שאתה בחרת בי.‬
‫רצית שאבין שאני לא צריכה למצוא מלאך.‬
‫אני המלאך.‬
‫אנג'לינה, זה נגמר.‬
‫זה ייגמר. בקרוב.‬
‫לכולכם. אלוהים בחר בי.‬
‫הכוח שאת חושבת שיש לך, אין לך אותו.‬
‫את עיוורת? תראי מה עשיתי.‬
‫לא עשית כלום. זה העונש שלך.‬
‫אלוהים לעולם לא יעניש את המלאך שלו.‬ ‫-את? מלאך?‬
‫אני ארכי-מלאך‬
‫שנשלח כדי לנקום על עוון הרשע,‬ ‫וכדי להנחות את הצדיקים לישועה.‬
‫לא. את רק אדם.‬
‫אדם עצוב, אבוד‬
‫ובודד בסירת הצלה שמחכה ליום הדין‬
‫בדיוק כמו כולנו!‬
‫קרא את כתבי הקודש, בן!‬
‫"יען שמרת דבר סבלנותי,‬
‫"אשמרך גם אני משעת הניסיון‬ ‫העתידה לבוא על תבל כולה."‬
‫את מסלפת את דברי אלוהים.‬
‫אף אחד לא סבל יותר ממני!‬
‫אף אחד? אשתו מתה!‬
‫וגם אני.‬
‫את עשית לי את זה, מיקלה.‬
‫לא, איווי.‬
‫לא.‬
‫מיק. זאת לא היא.‬
‫אין שם אף אחד. זאת אנג'לינה.‬
‫היא יוצרת את זה מתוך דברים שהיא שמעה‬
‫או אולי מתמונה שהיא ראתה.‬
‫אני בטחתי בך,‬
‫ואת הרגת אותי.‬
‫ואנס?‬
‫מה זה?‬ ‫-זאת דגימת הצלקת של קאל. היא זוהרת.‬
‫אמרת שלא מצאת כלום בדגימת הצלקת הזאת.‬
‫נכון, אבל משהו השתנה. ראיתי זאת בעבר.‬
‫על היד של בן. זה ספיר.‬
‫רואה?‬
‫ספיר.‬
‫מוקף באוסף של נקודות.‬
‫שמקיפות את הספיר.‬
‫רק רגע.‬
‫בואי נראה כאן.‬
‫הצורה נראית אקראית.‬
‫אני ממש לא חושבת שהיא אקראית.‬
‫דרקון.‬
‫קבוצת כוכבי הדרקון.‬
‫הצורה זהה.‬
‫אתה רואה? הזנב נוגע במאזניים.‬
‫דרקון.‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫אתה רואה את זה?‬
‫הצלקת שלי. היא זזה.‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫הוא צדק.‬
‫מי?‬
‫הנרי.‬
‫אתה דרקון, קאל. בדיוק כמוני.‬
‫אני הדרקון.‬
‫קאל?‬
‫הבאת אותי לכאן? משכת אותי לתוך קריאה? איך?‬
‫את הורסת כל סיכוי שיש לנו. ‬ ‫את חייבת להפסיק עם זה.‬
‫אני עושה את מה שנבחרתי לעשות, קאל.‬
‫לא אתן לך לרמות אותי שוב.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אני חושבת שיש לה קריאה.‬
‫בבקשה, עזרו לנו!‬
‫אלוהים.‬
‫תתרחקו.‬
‫כן? קדימה!‬
‫תישארו שם.‬
‫בוא. בסדר.‬
‫אל תתקרב. אני מזהירה אותך.‬
‫אני כבר גוסס. את לא יכולה לעשות לי כלום.‬
‫אמא?‬
‫איך?‬
‫הגיע הזמן להרפות, קאל. ‬ ‫ואז נוכל להיות ביחד.‬
‫בוא אליי, ילד מתוק שלי.‬
‫אני כל כך מתגעגע אלייך...‬
‫אבל...‬
‫אני חושב שיש עוד דברים שעליי לעשות.‬
‫לא.‬
‫לא, עשית כל כך הרבה.‬
‫עכשיו הגיע הזמן לנוח.‬
‫בוא.‬
‫אני מוכן.‬
‫עזוב.‬
‫קאל. תישאר איתי.‬
‫קאל.‬
‫חתימה, בבקשה.‬
‫הוא מוכן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני כל כך מצטערת על היום.‬ ‫-תודה.‬
‫גלידה?‬
‫תחזרו הביתה בשלום. כן.‬ ‫-תודה.‬
‫רק רגע אחד.‬
‫כללים חדשים.‬
‫תקשיבו, חברים.‬
‫החל מרגע זה,‬
‫עלינו לעצור כל נוסע מטיסת 828‬ ‫על אדמת ארה"ב עד להודעה חדשה.‬
‫רגע, מה?‬
‫לא. רגע. אתם לא יכולים לעשות את זה. ‬ ‫אין לו אף אחד חוץ ממני.‬
‫שירותי הרווחה לילד יטפלו בעניין.‬
‫אבא!‬
‫לא! אבא!‬
‫אני אחזור, בסדר?‬
‫ילד מתוק שלי.‬
‫אתה כל כך קרוב.‬
‫אין צורך להילחם יותר.‬
‫קאל?‬
‫קאל, מה קרה?‬
‫כל השנים האלה.‬
‫בכל הזמן שהייתי חולה.‬
‫היא אף פעם לא אמרה לי להפסיק להילחם.‬
‫תקשיב לאמא שלך.‬
‫זאת לא אמא שלי.‬
‫אל תתקרב!‬
‫בפנים, אתה רק ילד קטן ומפוחד.‬
‫חלשלוש קטן ואשם‬ ‫שלא היה יכול להציל את אמא שלו.‬
‫הילד הקטן איננו.‬ ‫עכשיו, את צריכה להתמודד איתי.‬
‫לא!‬
‫מה קרה? קאל. מה קרה?‬
‫הזוהר מתפוגג.‬
‫למה?‬
‫אני לא יודעת. המייג'ור צדקה.‬ ‫קאל הוא באמת הגביע הקדוש.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫ואנס?‬
‫ידיים למעלה! עכשיו!‬
‫תשמידי הכול!‬
‫ואנס?‬
‫ידיים למעלה! תתרחק מהמחשב! עכשיו.‬
‫תחזיק מעמד, חבר. בבקשה.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫בבקשה, תקרא לאוליב.‬ ‫-בסדר.‬
‫תקרא לכולם.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו צריכים להבין את זה.‬ ‫זה עשוי להציל את קאל.‬
‫טוב, אז ספיר בתוך דרקון ‬ ‫שמרחף מעל המאזניים של מאע'ת? למה?‬
‫למדנו מהמאזניים על סירת ההצלה.‬
‫שכל הנוסעים נשפטים ביחד.‬
‫אבל אם אחד הנוסעים, כלומר, דרקון,‬
‫ייגע בספיר, זה עשוי להטות את הכף,‬
‫וכולכם תוכלו לשרוד,‬
‫מה שאומר שכל העולם יוכל לשרוד.‬
‫אבל מי הדרקון?‬
‫קאל. קאל יכול להציל את כולנו.‬
‫אבל מי יציל את קאל?‬
‫אני לא יודע איך אוכל להודות לך, קאל.‬
‫הצלת את חיי ביותר מאשר בדרך אחת.‬
‫אל תלך.‬
‫בבקשה.‬
‫תמיד אהיה כאן בשבילך, איתך, בסדר?‬
‫אתה השושבין שלי.‬
‫תמיד אהיה איתך.‬
‫אני זקוקה לצוותי כיבוי ומשטרה‬ ‫בפינת הרחובות 82 וגרנט.‬
‫בסדר. בבקשה תמהרו.‬
‫בסדר, אלה כולם.‬
‫בבקשה.‬
‫אני חוזר לחלץ את אנג'לינה.‬ ‫-לא, מסוכן מדי.‬
‫היא לא תפסיק עד שנעצור אותה.‬ ‫זה מה שהקריאה רוצה, לכן הגענו.‬
‫תישארי איתם.‬
‫היי. אני כאן, בסדר? העזרה בדרך, בסדר?‬
‫אני רק אבדוק אותך.‬ ‫-תודה.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫לא! בטח נשאר משהו.‬
‫אל תתקרב אליי!‬
‫אנג'לינה, זה נגמר. הספיר התרסק. זה הסוף.‬
‫קאל גוסס.‬
‫ראיתי אותו, בן.‬
‫החיים עוזבים אותו ‬ ‫בזמן שאתה כאן ומנסה לעצור אותי.‬
‫קאל המסכן.‬
‫את משקרת!‬
‫זאת הדרך שבה זה צריך להיות.‬
‫היי, מה קורה? זה קשור לקאל?‬
‫לא, זה קשור אליי.‬
‫זה יכול לחכות עד שאחזור הביתה?‬
‫לא אהיה כאן כשתחזרי הביתה.‬
‫היי, זיק, אתה מפחיד אותי.‬
‫לא. אל תפחדי.‬
‫אני לא מפחד...‬
‫בזכותך.‬
‫תמיד היינו אמורים להיות ביחד, מיק.‬
‫זיק, מה קורה? למה אתה אומר לי את זה עכשיו?‬
‫קיבלתי הזדמנות שנייה לחיות, מיק.‬
‫לא ידעתי למה, אבל זה היה בזכותך, מיק.‬
‫זה היה בזכותך.‬
‫ואז, במערה.‬
‫התמונה במגזין של הפנים היפהפיות שלך‬ ‫נתנה לי כוח להמשיך.‬
‫וכשחזרתי,‬
‫רציתי למצוא אותך.‬
‫הייתי חייב.‬
‫בפעם הראשונה שנגענו,‬
‫זה היה כאילו ‬ ‫שיכולתי להרגיש אותך בכל תא בגופי‬
‫כאילו שהיית חלק ממני.‬
‫את הנשימה שלי והדם שלי והנשמה שלי.‬
‫בזכותך אני יודע מה זה אומר להיות באמת חי.‬
‫היקום הפגיש בינינו מסיבה מסוימת, מיק.‬
‫זו הייתה ההזדמנות השנייה שלי‬
‫לפצות על כל הכאב והסבל שגרמתי.‬
‫ועכשיו, אוכל לעשות זאת.‬
‫זיק, מה שאתה חושב לעשות,‬ ‫אתה לא חייב לעשות את זה.‬
‫תפסיק. טוב? רק חכה עד שאגיע הביתה.‬ ‫חכה לי, בבקשה.‬
‫הלוואי שיכולתי.‬
‫זיק, תפסיק. זיק.‬
‫זיק!‬
‫אנג'לינה איננה.‬
‫בן, אנחנו חייבים לחזור הביתה עכשיו!‬
‫למה?‬
‫כשאיבדת את ספיר האומגה, סיכנת את כל העולם.‬
‫הזהרתי אותך לא לשחק את אלוהים.‬
‫קאל. קדימה, חבר.‬
‫לא. היי. קדימה. תישאר איתי.‬ ‫אל תעזוב אותי, בבקשה. לא.‬
‫זה בסדר, אהובתי.‬
‫אנחנו נתראה שוב.‬
‫מתחת לכוכבים.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫"אשרי הרעבים והצמאים לצדקה,‬
‫כי הם ישבעו."‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬