BluRay / BRRip / BDRip אורך: 1:34:07 23.976 :FPS
- מומלץ להגדיר בנגן רקע לכתוביות -
הובא וסונכרן על ידי אריאל אפרתי
!צפייה נעימה
באמצע הלילה .חלמתי מעין חלום בלהות
התעוררתי ושכחתי .לסגור במסמרים את התיבה
.הלכתי לשם למרות הגשם
.ודאי הערתי את כל השכונה
,לא סגרתי את הארגז .סגרתי את ארון המתים במסמרים
.אני דופק מסמרים בארון המתים .כך אני רואה זאת
,למה זה מתבטא כך ?למה המחשבה הזאת
אולי המוות מביט מבעד ,למסגרת הזהב של החלום הזה
פיליפ .וכעת אולי איחנק למוות
האם יש טעם לערוך מעקב ?כשאדם יודע על כך
התאריך הוא יום שלישי .ה-6 באוגוסט
המעקב לא נועד" "...כדי לגלות מה הוא חיפש
.היה מתח אבל התרגשנו .רצינו להתחיל
.הכול היה מוכן
.השירות החשאי ערך מעקב"
הם עשו זאת מסיבות" .ביטחוניות ולא אפרט
,מימיי לא שיבשתי הליכי חקירה"
ואני חושב שאוכל לומר" ,שבשנותיי כאיש ציבור
תמיד קיבלתי בברכה" ,בדיקות מסוג זה
כי אנשים חייבים לדעת" .אם הנשיא שלהם הוא נוכל אם לאו
.ובכן, אני לא נוכל"
,‏"בארי גרינהאוס, קומה 82 "מגדלי התאומים כל מה שיש לי" ".השגתי בזכות ולא בחסד
.המתח גבר אצל כולם
לבסוף כולנו היינו מוכנים ."ואמרנו: "טוב, קדימה
.קפצנו לתוך הטנדר
ז'אן-לואי .אנחנו לא הולכים למות .אנחנו נחיה
אני זוכרת את השקט המתוח .ששרר בטנדר
.אלן היה מדוכדך מאוד
.פיליפ היה מתוח מאוד
אנני .אני הייתי מבוהלת .הייתי מאוד לא שקטה
.הייתי מחופש לפועל .לבשתי קסדה וחולצה
ז'אן-פרנסואה כדי להיראות כמו אמריקני .היו לי המון עטים בכיס
.זה היה נראה אמריקני מאוד
הייתי אמור להיות בצוות .שפעל במגדל התאומים הדרומי
התכוונו להיכנס בשעת הסגירה ,עם סל גדול
.שבתוכו כל הציוד
דייוויד, הידוע "גם בשם "דונלד וחבר'ה אחרים אמורים היו ,להיכנס למגדל התאומים הצפוני
,לבושים כאנשי עסקים .עם הרבה פחות ציוד
...גליל אדריכלים .אני חושב שהוא הכיל את הקשת
היה מתח באוויר .בין ז'אן לואי ובין אלברט
אני רואה את זה .בפניו של ז'אן לואי
.הוא לא סומך על אלברט
הייתה לי תחושה .שמשהו לא בסדר עם הבחור הזה
.הוא לא משתף איתנו פעולה
.היה חשש באוויר
,אלן ידוע גם בשם "אלברט" ,תיארתי לעצמי שגם במקרה הטוב .כולנו ניעצר
.לא היה בכך ספק
אני לא מבין איך ייתכן .שהם לא חשבו כך
הרגשתי שהכבישים השטוחים של מנהטן
.קיבלו פתאום שיפוע
.הייתי על הרמפה .המפלצת בלעה אותי
:ופיליפ אמר לי .אני יודע מה עומד לקרות"
".אנחנו ניכנס ואנחנו ניתפס"
.פתאום זה לא היה עוד חלום
.זה היה מוחשי
הוא לא היה יכול להמשיך לחיות מבלי לנסות לפחות
,להשתלט על מגדלי התאומים
משום שהיה נראה .שהמגדלים האלה שלו
כאילו בנו את המגדלים .בשבילו
,תעשיות פישר לבניית גדרות כרטיס עובד - פיליפ אשר
"איש על חבל"
...היה היה
כך מתחילות האגדות .והסיפור שלי הוא באמת אגדה
,אני צעיר בן 17 ,כואבת לי השן
ואני נמצא בחדר המתנה משעמם ,של רופא שיניים צרפתי
.שמואר בנורת 40 ואט
סביבי נשים זקנות ואנשים .שמתבוננים בחשש בכתבי עת
יש שקט ,אך לפתע אני קופא במקומי
כי פתחתי את העיתון .וראיתי דבר מדהים
.דבר שנתן לי השראה .ראיתי שני מגדלים
במאמר נכתב: "ביום מן הימים "...המגדלים האלה ייבנו
.הם עוד לא היו קיימים
וכשהם ייבנו הם יהיו המגדלים" ".הגבוהים בעולם
,הייתי חייב את זה .את ההתחלה המוחשית לחלום שלי
כולם הסתכלו, אבל אני חייב .לקחת את העמוד הזה
אם כן, העמדתי פנים ,שאני מתעטש
,קרעתי את העמוד ,הנחתי אותו בתוך הז'קט שלי
.ויצאתי
מובן שכאבה לי השן ,במשך שבוע שלם
אבל מה החשיבות של כאב .בהשוואה לחלום שמצאתי
.ברוב החלומות הנושא הוא מוחשי
.הוא שם .הוא דמיוני אבל הוא קיים
הוא מציק לך ,ומתעמת איתך
אבל הנושא של החלום שלי .עוד לא קיים
,הייתי בת עשרים
.והייתי בחורה ביישנית .ביישנית מאוד
אפשר לראות ?שזה עקום לגמרי
במקום שהיד שלך נמצאת .אפשר לראות זאת
,האדם הזה הפתיע אותי מאוד
והופתעתי אף יותר מכך ,שהוא רק הכיר אותי
הוא בקושי הכיר אותי .וכבר הוא החל לחזר אחריי
,הוא היה מביא לי פרחים .מזמין אותי לצאת
,הוא היה שולח לי מכתבים .מכתבי אהבה
.הופתעתי. נדהמתי
.ממש נשביתי בקסמו .באמת
הוא התחיל להראות לי .את החבל שלו
חבל שהותקן .בקצה של גינה
שעות רבות צפיתי בו .כשהוא הלך על החבל
.עדיין לא היה לו ניסיון רב
זו היתה תחילת החיים שלו .כאמן הליכה על חבל
.לא היה אפשר להפריד בינינו
הייתי מרוכזת בחייו .ושכחתי לגמרי מהחיים שלי
לא עניין אותו לדעת .אם יש לי תוכניות משלי
היה ברור .שאני הולכת בעקבותיו
אנני, שמכירה אותי ,טוב יותר מכולם
אנני, שהייתה לצדי ,כשגיליתי את החבל
שעיניה הגדולות והירוקות .נוגעות ללבי
,כשאנחנו מתחבקים
אנחנו נראים כמו שני ילדים .שמתכננים את מעשה הקונדס הבא
,התחלתי כהולך על חבל צעיר .שלמד בכוחות עצמו
,לא חלמתי לכבוש את היקום
אבל כמשורר חלמתי .לכבוש אתרי בימה יפים
:יום אחד הוא אמר
הייתי רוצה להתקין חבל" ."מעל כנסיית נוטרדאם בפריז
,ז'אן-לואי חבר ילדות ,ביום הראשון חשבתי שזו בדיחה
אבל עם הזמן הבנתי ,שהכוונות שלו אמיתיות
ואז התחלנו לדבר על כך ,עוד ועוד
.והתחלנו לתכנן זאת
לקח כשנה עד שמצאנו .את הדרך הנכונה לעשות זאת
ז'אן-לואי אמר לי מיד .שזה לא חוקי. כן
,ז'אן-פרנסואה משתף פעולה .לכן ידעתי שזה לא חוקי
זה כמובן הדבר .שקצת ריגש אותי
,זה היה מנוגד לחוק .אבל זה לא היה מעשה מרושע
.זה היה נהדר
,קתדרלת נוטרדאם פריז, יוני 1971
אתם יכולים לדמיין לעצמכם ,להתעורר בוקר אחד בעיר
ולפתע אתם רואים אמן הליכה .על חבל בקתדרלת נוטרדאם
.זה חלום
,זה הדבר שמושך אותי .האתגר
לעשות דבר ,שאמור להיות בלתי אפשרי
ומצד שני לעשות דבר ,יפה כל כך
שלא רק שאינו מזיק לאיש .הוא אפילו בבחינת נתינה
.ואז פיליפ הופיע על החבל
.זה היה מדהים
.נכנסתי לכנסייה, כולי נרגשת
הייתי בפנים ,והבטתי לכיוון מרכז הכנסייה
וראיתי שמתקיים בנוטרדאם .טקס גדול
היו כתריסר כמרים ,לבושים בלבן
,ידיהם מסמנות את הצלב
,הם שכבו על הרצפה .ראשיהם היו מונחים על הרצפה
.הייתי המומה. שתקתי
:נגן העוגב שאל אותי "?מה קורה, מה את עושה כאן"
ואמרתי לו: "יש אמן הליכה על חבל "!על מגדלי הקתדרלה
ואותו אדם הביט בי כולו מוקסם ,עם מבט של תמיהה בעיניים
?והוא אמר לי: "באמת "!אמן הליכה על חבל? זה מדהים
,מרכז הסחר העולמי מגדל דרומי, 15:58
.נכנסנו עם הטנדר פנימה
עברנו שער ראשון .שהיו בו שומרים
הצגנו מסמכים .של חברת ההובלה וקבלות
.הקבלות היו מזויפות
.הכול עבד על פי התוכנית
.שוב היינו במצב אופקי
נסענו בחניון התת-קרקעי ,של שני מגדלי התאומים
...ונסענו .הכרתי את התוכנית
נסענו למעלית המטען .של המגדל הדרומי
.התוכנית כולה הייתה בשלבי ביצוע
המגדל הצפוני, 14:25
התוכנית הבסיסית .הייתה פשוטה מאוד
.היו לנו תעודות זהות
היינו צריכים רק .להידחף פנימה
,מהרגע שנכנסנו לבניינים .הכול הלך חלק
הגיע הרגע .שבו נאלצנו להיפרד
,היה לו מבט של טירוף בעיניים .מבט של זעם
...זה היה באמת
.אעשה זאת, יקרה מה שיקרה" ."זה הזמן הנכון
הוא החזיק אותי בזרועותיו .כאילו ייתכן שלא נתראה עוד לעולם
,אם אמות .איזה מוות יפה זה יהיה
למות בזמן שאתה .מבצע את הדבר שאתה אוהב
סידני, אוסטרליה יוני 1973
לילה אחד פרצנו למגדל ההנחיה .בגשר של נמל סידני
"מארק "האוסטרלי סחבנו פנימה את כל הציוד .והתקנו את חבל ההליכה
,בבוקר נעלמנו ,התיישבנו ברחוב
והתבוננו בפיליפ .בלכתו קדימה ואחורה
העובדה שפעולת ההליכה ,על חבל עלולה להסתיים במוות
זה נהדר משום שזה מחייב .אותך להתייחס לכך מאוד ברצינות
טעות בחצי מילימטר ,או רבע שנייה של חוסר ריכוז
.ואתה תאבד את החיים שלך
זה גשר נמל סידני .ונוצר במקום פקק תנועה
מובן שבתוך דקות ספורות .הגיעו למקום שוטרים
,כשלקחו אותו משם
הדבר הראשון שהוא עשה .היה לגנוב לשוטר את השעון
פיליפ מצליח להוריד לשוטר ,את השעון מהיד
.ולהחביא אותו בכיסו
"מרכז הסחר העולמי"
אני לא יכול להפסיק לחשוב .על מגדלי התאומים
.הם "מדלגים" בתוך מוחי
כשחזרתי לפריז, מיד ראיתי "'בכתב העת "פארי מאץ
:על פני שני עמודים ."בונים את מגדלי התאומים"
אבל כרגע על פי התמונות .אני מבין שהקורות עוד לא מכוסות
.עדיין לא צבעו .אני רואה פועלים
אני מתאר לעצמי שבתוך ,כמה חודשים או בתוך שנה
.מי יודע
המגדלים נמצאים בבנייה .ואני יכול להתגנב לשם
יום אחד הוא הראה לי תמונה .של שני בניינים בכתב עת
.קצת חששתי
זה לא היה אנושי ,לרצות ללכת שם למעלה
.בגובה 450 מטר
חשבתי שהוא אחוז דיבוק .ורציתי להגיד לו לעצור
,בארי גרינהאוס "האיש שבפנים"
,המגדל הדרומי 14:27 התוכנית הייתה שאביא ,את כל הציוד לקומה ה-87
.שם הסתתר בארי
,היה אחד בכל מגדל .באותה קומה
אביא לשם את כל הציוד .בעזרת מעלית המטען
."אומר: "משלוח לקומה 82
.בארי יהיה שם ויקבל את זה
באותה עת הייתי עוזר מנהל מחקר
במחלקת הביטוח .של מדינת ניו יורק
בדיוק עברנו לשם והייתי בקומה ,המאוכלסת הגבוהה ביותר
.במגדל מס' 2
"משרדו של בארי"
.ידעתי שיהיה צוות בכל מגדל
יעבירו אליי את הדברים ואחר כך יצטרכו להעלות אותם
.‏28 קומות
מפעיל מעלית המטען לא ממש שמע שמנהל העבודה
."צעק: "קומה 82
זה היה רשום בבירור על החשבון .של המשלוח ועל החבילות
:הוא שאל את הקבוצה "?איזה קומה ביקשתם"
:חשבתי לעצמי ,"זה הרגע"
."ואמרתי בבירור "104
,"טוב, שיהיה. זהירות על הידיים"
ומיד הדלתות .נסגרו בטריקה
,היינו בתוך קופסת לבידים ,במעלית מטען זמנית
.ועלינו עד למעלה
.היה חשוך .הרגשנו שאנחנו עולים למרומים
החושך נעשה אפור ,וראיתי ריבוע אפור שהולך ומתבהר
.אני רואה ריבוע של אור .אלה היו השמים
,אנחנו מתקרבים ,אנחנו מגיעים
והיינו כמה קומות ,מתחת לגג
.עם כל הציוד שלנו
הוא בא למשרד שלי .ואמר לי שהיה להם מזל גדול
הם הצליחו לעלות ,במעלית המטען
וחסכו לעצמם לסחוב .את כל הציוד עשרים קומות
,מצאתי את עצמי בקומה נטושה ,קומה 104
ומיד פרקנו את החבילות .והוצאנו את הציוד
.פתאום שמעתי שמגיע שומר
.אני מסתכל ורואה ברזנט
,תפסתי את ז'אן-פרנוסאה ,זרקתי אותו למטה
.ושמעתי את ז'אן פרנסואה צועק
הקורה הייתה מעל פיר המעלית .שעומקו היה 400 מטר
?מה, אנחנו נכנסים מתחת
כן, חייבים להסתתר .מתחת לברזנט
:דונלד התחיל לומר .תחזיק לי את הרגל, תחזיק את זה"
"?לאן יכולתי ללכת"
:ופתאום אמרתי ."אני לא מסוגל לעשות את זה"
:והוא אמר ."בסדר, לך"
,"לך, מהר"
,ותהיתי מי שמח יותר ,דונלד או אני
אבל מכל מקום ."להתראות, דונלד"
.אושר עילאי
אני שמח כל כך .שאני לא צריך לעשות את זה
,אני יורד בריצה במדרגות .‏110 קומות
כמו בחלומות שלעולם .לא מגיעים למטה
.זה היה מקסים
,מצאנו את עצמנו מתחת לברזנט .קפאנו מקור
לא הייתי צריך למלמל ."לז'אן-פרנסואה: "אל תזוז
הוא הרגיש זאת ,בגלל הקרבה הגופנית בינינו
.ואז הגיע השומר
?הוא ראה אותנו
?הוא שמע אותנו
?הוא ראה את הברזנט זז
אבל השומר בא .ונשען על המבנה
.הוא היה כ-30 ס"מ מאיתנו
שמעתי את מכשיר הקשר שלו .ושמעתי שהוא לקח סיגריה
שמעתי מקרוב את הקול ,של המצית ואת הנשיפה הראשונה
שמעתי את קצה .הסיגריה נדלק
.הוא כמעט נשען על האוזן שלי
.קפאנו. לא נשמנו
זהירות הכניסה אסורה
.חיכינו לשעה 18:30
.התחלנו לטפס
המגדל הצפוני, 18:22
לא ראינו איש .בחדר המדרגות
.לא היה איש מתחת לגג .זה היה נראה די בטוח
"קומה 104"
פתאום שמענו מישהו מגיע .מחדר המדרגות
.נבהלנו כהוגן
.רצנו למחבוא .קפצנו למחבוא
.שמענו צעדים
שמענו את הרעשים ,של מכשיר הקשר
.והרעשים בלבלו אותנו מאוד
לפעמים לא שומעים את הבחור .במשך עשר דקות
אתה חושב שהוא הלך ,ופתאום אתה שומע אותו משתעל
או שאתה שומע את מכשיר .הקשר ממש קרוב למחבוא
.לא יכולנו לדבר
.התחלנו לכתוב פתקים קטנים
?שאלנו: "עכשיו, לדעתך ."כן? בוא נחכה עוד קצת
,לא היה לנו נוח
,אבל כשמבינים שאין ברירה .מנסים להסתדר ומחכים
באותו שלב לבשנו .חליפות של אנשי עסקים
ללבוש חליפת עסקים ,ולהחזיק ציוד כבד
בשעה שאתה מסתתר ,מאחורי ערמת ארגזים
.אין לכך הסבר
אילו היו תופסים אותנו .באותה עת, זה היה הסוף
,המגדל הדרומי 17:44 ?מה אם השומר עדיין נמצא
,מה אם הוא משחק איתנו
והוא מחכה שנעשה תנועה קטנה .ואז הוא יסתער עלינו
.אנחנו חייבים לחכות
,כדי להקל על הייסורים .חזרתי לזיכרון שלי
,הזהב והבוץ ,השנים של החלומות
.חודשים שלמים של התארגנות
צללתי לתוך העבר .למשך זמן רב
"טקס חנוכת "מגדלי התאומים ,שזה ישרת את המטרות
וייצור לא רק הרמוניה ,בין המדינות
אלא גם הרמוניה ותקשורת .בין אומות העולם
.היה זה ינואר 1974
טיפסתי על גג ביתי הקטן :וצעקתי
"!אני מגיע לאמריקה"
,מרכז הסחר העולמי רכבות תחתיות ורחובות
,ברגע שיצאתי מרכבת התחתית ,עליתי במדרגות
.והבטתי בהם .ידעתי שהם לא חלום
...ידעתי שזה .החלום שלי נהרס בן רגע
...בלתי אפשרי
.זה ללא ספק בלתי אפשרי
לא רק ללכת על חבל ,בגובה גבוה כל כך
,על כך בוודאי לא חשבתי
אבל להביא לשם המון ציוד ,בסתר
להתקין את החבל ,במשך שעות
.להתקין כבל תמיכה
.זה לא בקנה מידה אנושי
,אבל משהו בתוכי משך אותי לשם .משך אותי לגעת
"ג'ים מור"
ואז הוא דיבר איתי .על הפרויקט שלו
הוא אמר: "אני רוצה למתוח ."חבל בין שני מגדלי התאומים
."אמרתי: "טוב, נשמע מטורף
מימיי לא פגשתי .אמן הליכה על חבל
...לא היה לי מושג מה
הרעיון כלל לא עלה במוחי ...באותה עת
מה יהיו התוצאות .אם חלילה ישתבש דבר מה
זה היה נשמע כמו הרפתקה .שיהיה כיף להיות מעורב בה
:לכן אמרתי ."כמובן, בוא נעבוד על כך
,בפעם הראשונה שעלינו במעלית .עלינו לקומה 86
.כשיצאנו מהמעלית היה שם שומר
:הוא אמר "?מה אתם עושים כאן"
.מובן שלא יכולנו להמשיך
ירדנו במעלית ואז הבנו ,"שהוא אמר: "בואו נעלה ברגל
.ואז עלינו לקומה ה- 110
.אנחנו על גג העולם
ראיתי שני לוחות בטון .עם מעט מאוד בנייה
,לא הייתה גדר, לא הייתה רשת ,שום דבר
.ואני קפאתי מקור
,ראיתי את המגדל השני
.ודמיינתי לעצמי את החלל
,אם ארוץ על לוח הבטון .אפול אל העולם הבא
לאט לאט התחלתי לחשוב ,שכעת זה בלתי אפשרי. זה בטוח
.אז בואו נתחיל לעבוד על כך
.צילמנו הכול
,חשבנו שאולי שם נקשור את הכבל
או שאולי יש כבל .שבו נוכל להשתמש
באותה עת הוא לא ממש ידע .איך לבצע זאת
החלטתי בחדר המדרגות .לצייר ציור קיר קטן
,כאילו הייתי זקוק להוכחה מוחשית
כדי להיווכח שאני עובר ,שלבים שונים
,ומתקרב למצב הבלתי אפשרי
שבו אמצא את עצמי .הולך על החבל
בשלב מסוים .אפילו שכרתי מסוק
ג'ים היה איתי ויחד צילמנו את הגג ,ואת הציוד שהיה שם
,כדי להכין דגם ...כדי לערוך מדידות
אבל רציתי גם לראות .אם זה בכלל אפשרי
הוא רצה להגיע גבוה יותר ,מהגובה שבו הוא יהיה
.כשהוא ילך על החבל
זו הייתה דרכו לעבוד ,על עצמו כדי לא לפחד
בכך שהוא עלה גבוה יותר מהגובה שבו הוא יהיה
.בשעה שהוא ילך על החבל
יום אחד קיבלתי גלויה .של מרכז הסחר העולמי
מימיי לא שמעתי ,על מרכז הסחר העולמי
והוא צייר חבל קטן .בקצה המגדלים
,חשבתי: "כמובן ,לכן המגדלים קיימים
."בשביל פיליפ"
.חזרתי לצרפת
,ברגע שהגעתי ,אפילו לא עברתי בבית
,רצתי לז'אן-לואי, חברי הוותיק ."ואמרתי לו: "יש לי רעיון חדש
ידענו שלא נוכל לעשות זאת .באופן חוקי
.אף אחד לא הכיר את פיליפ פטי
.אף אחד לא הכיר אותנו :אם היינו הולכים לשם ושואלים
אפשר להתקין חבל" "?מעל מרכז הסחר העולמי
:הם היו אומרים ."תסתלקו מכאן"
לא. היא אמרה לי את זה .בשיחה
.ניסיתי לקבל מידע מפיליפ
.טוב, אתה היית שם
אמרת לי שהיית עשר ,פעמים למעלה
...אבל מה קיבלת כ
?איזה אישור יש לנו
.אבל יש לי תמונות ...תראה, אפשר למתוח את החבל
אני לא יודע היכן ,להתקין אותו
.אבל נחליט על פי התמונות
.זו הטובה ביותר
לפני רגע אמרת .שהמקום שרץ שוטרים
זה מה שתעשה כשתשב בכלא .ותעשה עבודות שירות
יכריחו אותך לנקות את .החלונות של המגדלים הגבוהים
התחלתי לשחזר דברים ,בראש שלי
.וגיליתי שאין לנו שום דבר
לא מניע אותו רצון עז ופזיז .לרקוד בין המגדלים
מניע אותו הרצון לעזור לפיליפ .ולדאוג שהוא לא ייהרג
.אני לא רוצה להיתפס שם" .אנחנו רוצים להצליח
."אנחנו לא רוצים להיכשל"
מסיבות רבות .שהן מכובדות ומובנות
...הוא נעשה כמעט ה
:אנחנו רבים המון על
אין לך די פרטים" ."כדי לבנות תוכנית רצינית"
כעת חזרתי לאמריקה .לביקורי השני
כעת אני מבלה את זמני .בריגול אחר מגדלי התאומים
.בכל כוחי .אני הולך יומם וליל
.אני רושם דברים
אני ממלא את מחברת ,התרגילים שלי ברשימות
,במעט קשקושים
ואני מחפש רכב מסחרי .שיוכל להיכנס למטה ולהוביל מטען
.אני נכנס
אני מוצא דרך בזמן .ארוחת הצהריים להתחפש
נראה שהעובדים .מגיעים במכוניות רגילות
בשלב מסוים הייתי כל כך מרוכז ברשימות שלי כמרגל
,באזור מגדלי התאומים
.שלא ראיתי שזה אתר בנייה
לא ראיתי שמקרש אחד ,יוצא מסמר
והמסמר הגדול .חדר לכף הרגל שלי
.שלושה ימים במיטה
.מצאתי את עצמי עם קביים .חשבתי שאני לא יכול לתפקד
.לא... ההיפך הוא הנכון
,זה נפלא .אדם שהולך עם קביים
.העולם שייך לו
.השומרים עזרו לי
?אוכל לעזור לך" ."תן לי להחזיק בשבילך את הדלת
:אנשים אמרו לי ."שב, אל תמהר"
אף אחד לא ביקש ממני ,תעודת זהות
:אף אחד לא שאל "?מה אתה עושה כאן"
.זה היה נפלא
כעת אף על פי שהרגל ,שלי כבר כמעט נרפאה
?אני משתמש הרבה בקביים. טוב
ולפעמים היה אפשר לראות ,את האדם עוזב את הקביים שלו
מתרוצץ כדי למדוד דבר מה .ואז חוזר לקביים שלו
.פעם אחת עלינו לשם ,הייתה רוח חזקה
ולא הייתי בטוח .למה עלינו לשם
בקושי היה לי אומץ ,לצאת מהדלת בתקרה
,וג'ים החזיק מעמד ,אני לא יודע איך
והוא צילם אותי ,נאחז בעמוד
על גג המגדל .כשגופי במצב כמעט מאוזן
.הרוח העיפה אותי
...אז מה אם
.זה היה מפחיד מאוד
זאת הייתה אולי הפעם הראשונה ,שהבנתי שזה מטורף להיות למעלה
.במצב הזה ובגובה הזה .הבנתי למה הכנסנו את עצמנו
,מה יקרה אם אהיה למעלה ?אתקין את החבל ומשהו יקרה
התחלתי לחשוב על הדברים האלה ,וכשהאירוע התקרב
אמרתי: "לא, לא אוכל .לעזור לך להתקין את החבל
לא אוכל להיות חלק מהצוות" ."שעולה למעלה
המגדל הדרומי, 20:10
אנחנו כאן, מתחת לגג ,של מרכז הסחר העולמי
.מסתתרים מתחת לברזנט
בכל פעם ששמענו רעש היה קשה מאוד לדעת
אם מדובר בקרטון ,שמתנפנף ברוח
.או שמגיע שומר, או מכשיר קשר
עשיתי חור קטן ,בעזרת מהדק
והגדלתי את החור באריג בעזרת ,הצד דמוי החרוט של עט כדורי
ואז בעין אחת יכולתי לראות ,מעט אור
.שהשתקף בשעון שלי
,מה השעה" ?האם חושך בחוץ
.שמעתי רעש" ."בוא ננסה לצאת מהברזנט
היינו... הרגל שלו הייתה תקועה ,בתוך האף שלי
והרגל שלי .הייתה תקועה בין הידיים שלו
.היינו לגמרי משולבים זה בזה
אפשר לומר .שלמדנו להכיר היטב זה את זה
מימיי לא הכרתי גבר .בצורה כזו
.שמענו יותר ויותר רעש מהגג
,המגדל הצפוני 21:38 .קולות של בני אדם ושל מכונות
לפעמים שמענו אותם רחוקים ,ולפעמים קרובים מאוד
אבל באמת היה נדמה .שמישהו הולך על הגג
.אלוהים, הם הולכים בלילה
.אנחנו תקועים .אין סיכוי שזה יקרה
,ככל שחיכינו יותר ,ככל שהסתתרנו יותר זמן
נשאר לנו פחות זמן לעשות את מה .שהיינו צריכים כדי לעלות לשם
.היה מתח
.חשבתי שזה גדול על שנינו
חשבתי ששנינו לא היינו צריכים .להיות שם
משום מה אני לא סומך .על הבחור הזה
.לא ממש מטריד אותו שום דבר
?למה הוא כאן
"מארק "האוסטרלי
כשסיימתי את לימודיי באוניברסיטה ,טסתי לפריז
.ונפגשתי עם פיליפ
,הוא הראה לי תרשים מדהים
וצילום של בניין .שבונים בניו יורק
זה גדול .והחבל גדול
,הבטתי במגדל הענק ,במגדלים הענקיים
.ופיליפ התלהב כל כך מזה
...אז אני
הייתי אחד מחברי הצוות .הראשונים
.‏10 על 28. זהו זה. קדימה
?לעזאזל. זה מבושל היטב
...שכה אחיה
"אגודת מרכז הסחר העולמי"
,בכוונתי למצוא שדה גדול ,שדה ענק
ולשחזר לא את שני הגגות ,של מרכז הסחר העולמי
,אין לי כסף לזה
אבל רק את הצורה החיצונית .ולהתאמן
?אולי נעבוד קצת .צריך לשים עליו עין
הוא רצה להתקין חבל שאורכו ,זהה למרחק שבין שני המגדלים
.כדי להתאמן עליו כמה שיותר
.אחת, שתיים, שלוש .אני ממש לא רוצה ליפול על זה-
.אם אפספס, לא חשוב .אחת, שתיים
ערכנו מעין טירונות .או מעין מחנה אימונים
,היינו שם זמן רב .הגינו רעיונות, תכננו תוכניות
ניסינו לחשוב איך לבצע את זה .מכל היבט אפשרי
מישהו דיבר איתו ,על הגמישות של המבנה
ועל העובדה שהמגדלים ,יכולים לזוז
,בגלל מזג אוויר סוער .בגלל הרוח
בשלב מסוים הייתה אפוא .דאגה רבה
ביקשתי מהחברים שלי .לגרום לחבל לרקוד
,היו שם מארק האוסטרלי ...ז'אן-לואי, אנני
.היינו קופצים על החבלים
ניסינו לקפוץ ולהפיל .את פיליפ מהחבל
?מה אתה עושה
.אני יושב
,זה בכלל לא אותו דבר ...ז'אן-לואי
מרכז הסחר העולמי ,היה מדהים
כי המרחק בין המגדלים .היה כ-60 מטר
אם כן, איך מחברים חבל ?ממגדל אחד לשני
.זה מה שאתה תראה ?זה מוצא חן בעיניך-
אנחנו צריכים למצוא דרך .לזרוק דבר מה
אחר כך תוכל ,למשוך חוט קטן
,ואחר כך חוט גדול יותר ,אחר כך החבל
.ובסוף הכבל
בשלב מסוים אפילו חשבתי .על מטוס קטן מונחה רדיו
.פוטבול ובייסבול. כן
עלינו ללמוד לשחק בייסבול במשך חודשיים
...לפני שנוכל לעשות זאת. לא
בשלב מסוים ז'אן-לואי .העלה רעיון ממש מטופש
אפילו לא נתתי לו .לסיים את המשפט
,הוא אמר: "פיליפ "?מה בדבר חץ וקשת
.כן ?בינגו, מה-
קדחנו חור קטן מאוד ,בקצה של חץ
.וחיברנו חוט דיג לחץ
הרעיון היה שז'אן-לואי ,יזרוק את החץ מבניין אחד לשני
,אבל כמובן כשניסינו זאת
.זה פשוט לא עבד
...רגע אחד
.זה חסר תועלת
.תכין אחד שעשוי כהלכה
,בסופו של דבר ,תכננו גליל בצורת חרוט
,כדי שהחוט יוכל להשתחרר
.ולהיזרק בחופשיות לאוויר
.יפה. זה מגיע לקצה השדה .זה נהדר-
.זה טוב, תראה
.זה מצוין. זה בדיוק
.זה יותר טוב מלא כלום
בילדותי אהבתי .לטפס בכל מקום
.אניח לפסיכיאטר להבין למה
.אולי רציתי לברוח
אולי רציתי לראות את העולם ,ממבט אחר
.והייתה לי נפש של חוקר
,מי יודע ולמי אכפת
,אבל הייתי מטפס קטן
ואף אחד, לא ההורים שלי ,ולא המורים שלי
אף אחד לא היה יכול .לעצור אותי
שמעתי על אנשים .שהולכים על חבלים
תיארו לי אותם כגברים ונשים .מדהימים שמהלכים באוויר
.חשבתי לעצמי שזה שום דבר
בעזרת החבלים שלי .אוכל לעשות זאת בעצמי
.זה טוב .חבל שאני לא יכול לשלוט בו
.זה היה נראה ככה .רק כמה צעדים יהיו טובים
באישיותו של פיליפ תמיד ."היה צד אחד של "הילד הרע
פיליפ קיבל חינוך .קפדני מאוד
הוא לעולם לא יסטה יותר מדי ,לכיוון דברים לא חוקיים
אבל הוא נהנה מאוד
.להרשות לעצמו כמה חירויות
,הוא קיצוני כל כך .יצירתי כל כך
כל יום הוא יצירת אמנות .בשבילו
הדבר שהלהיב אותו יותר מכול ,בהרפתקה הזאת
,מלבד היותו הופעה מדהימה
היה שזה הזכיר לו ,שוד בנק
.והוא היה מרוצה מאוד מזה
...לא. כי זה לא
,זה בסדר. קדימה .תקפוץ עליי. מהר יותר
לאט לאט הדברים ,נעשו רציניים מאוד
משום שהיה צריך למצוא ,תוכנית הולמת
והחלו ויכוחים בין פיליפ .ובין ז'אן-לואי
...כן, אבל מארק אמר
מארק אמר שאם מישהו ,יפתח את הדלת בחדר המדרגות
...ויראה אדם רציני וכהה לוקח .זה לא טוב. -לא
תקשיבו, בחדר המדרגות כל אחד .יכול לגלות אותנו
...כל אחד יכול לגלות אותנו
לכן עלינו להיות שילוב .של פועל ושל אדם שעובד במשרד
.כן .אדם שעובד במשרד-
זה מושלם. זה מושלם .וזה לא טוב
,טוב, אז נעבור בשער הראשי .בדרך זו או אחרת
העניין הוא לצאת מהמעלית .בקומה העליונה
בשלב הזה אנחנו צריכים .להיות לבושים יפה
מוטב להתחפש לאנשים .שעובדים במשרד. -תן לי לסיים
לא היה אפשר לדמיין כיצד הם .ייכנסו למגדלים באופן חשאי
הם אפילו לא ידעו .כיצד הם ייכנסו
לדעתי, מההתחלה ז'אן-לואי .הרגיש אחריות עצומה
הוא לא רצה שפיליפ .יידע על הבעיות
אולי משום שהוא חשב .שפיליפ לא מציאותי
.חשבתי לצאת מלמטה ,זה ממש טיפשי
.כי צריך להיכנס למעלית
.לא. אנחנו ממש מטומטמים
ז'אן-לואי ידע ,שאני בצד שלו
וגם פיליפ ידע .שאני מצדדת בז'אן-לואי
,חפץ ששוקל 80 ק"ג ?למה לא לעשות את זה
,הרבה לפני בארי
אנני רצתה לקבל .הזמנה לבוא לניו יורק
,היא ניסתה בעדינות
,היא ניסתה באמצעות סחיטה ,איומים, עלבונות ודמעות
אבל אני הייתי צריך .להתנתק לחלוטין, חופש מוחלט
הייתי חייב להיות נטוש באי הבודד .של חלומותיי
"אגודת מרכז הסחר העולמי"
‏13 במאי 1974
פיליפ ואני נסענו יחד .לניו יורק
אני זוכר שהבטתי מהחלון ,המעורפל של המטוס
.וראיתי באופק את מגדלי התאומים
הגענו עד כאן .וזאת הייתה מטרת הנסיעה שלנו
,"מטרופוליס"
כתב העת המוביל בצרפת .לתכנון עירוני
אנחנו מכינים כתבת דיוקן על הפועלים שבונים כעת
את מרכז הסחר העולמי .בניו יורק
,הכתב המוסמך שלנו ,פיליפ פטי
מבקש שתואילו בטובכם .לשתף עמנו פעולה למען הכתבה
הוא אמר לי .שהוא עיתונאי צרפתי
גאי טוזולי, נשיא אגודת מרכז הסחר העולמי לא היה מקובל לבקש .ממנו לראות תעודות
הוא רצה לכתוב מאמר על מרכז הסחר העולמי
.לעיתונים בצרפת
,היו עמו שני צלמים
.וחשבתי שזה פרסום לא רע בשבילנו
האם אתה סומך לחלוטין ?על הבניין
,האם בטוח שם למעלה ?האם עלולים ליפול או למעוד
.לא. זה לא בטוח
,ניצבנו שם ,אוסטרלי עם שיער ארוך
וצרפתי הפכפך .שלא דיבר היטב אנגלית
אמרנו שאנחנו עיתונאים .וגייסנו את ג'ים מור כצלם
...זה היה מעניין כי
התחפשנו לאנשים אחרים .והאמינו לנו
.זה היה נהדר
כשאתם עובדים כאן ,ומשתנה מזג האוויר
אתם מפסיקים ?כי אינכם יכולים להמשיך לעבוד
אנחנו מתחילים את יום העבודה למעלה
ופתאום יש מזג אוויר ,לא-טוב
אבל אנחנו חייבים לסיים .את יום העבודה. -כן? -כן
אם כן, קורה שאתם עובדים ?למעלה בתנאי מזג אוויר קשים
.כן
?ואתם מפחדים .לא ממש-
אני זוכר שג'ים העמיד פנים ,שהוא מצלם פועל
אבל הוא היה מנמיך את המצלמה ,ומצלם עמוד חשמל
.או נקודת עגינה וכדומה
במגדלים לא היו .פינות חופפות
,הם היו אלכסוניים
והיה לי קשה להחליט .היכן להתקין את החבל
כעיקרון מותחים את החבל .בין שני גגות
החלטתי לחבר את החבל ,לקורה החזקה ביותר בקצה הגג
ואחר כך לקשור את החבל .לכאן, במגדל הדרומי
כשחבל ארוך קשור בין שני בניינים .הוא מתנדנד
,הוא עולה ויורד
,ויש תנועה בלתי נראית ,מעין פיתול
אז תכננו להתקין מה שנקרא ."בעגת הקרקס "קאוולטי
,זה מעין כבל תומך
שמותקן אנכית לציר של החבל .ומגיע עד הקרקע
,גם אילו היה לנו אישור
לא היינו יכולים להגיע .כחצי ק"מ עד הקרקע
,חוץ מזה .הייתי זקוק לשניים
.הנה אחד והנה שניים
אנחנו יודעים .שהם לא יכולים להגיע עד למטה
הפתרון אפוא היה התקנה ,לא סימטרית
.בצורה כזו .כאן החיבור הראשון
,לכל כבל תומך יש שתי רגליים .אחת ארוכה ואחת קצרה
החלטתי שזה הדבר הטוב ביותר ,במצב הזה
.ועכשיו אני מתכונן למבצע
.אנחנו נעשה את זה
‏28 במאי 1974
הגעתי ביום שבת והמבצע .היה אמור להיערך ביום שני
,הוא כמעט מוכן למבצע
אבל המבצע עצמו ,עוד לא מוכן
.וזה תסכל אותי מאוד
ידעתי שעלינו להזדרז .וידעתי שאין בידינו דבר
:ז'אן-לואי רצה לדעת
עשית מה שביקשתי" "?ומה התשובה בנושא השומר"
והתשובה שלי .לא סיפקה אותו
אז הוא תקף ,את חוסר המוכנות שלי
כשלמעשה הרגשתי .שהתכוננתי כהלכה
ככל שהיינו שם יותר זמן הבנתי
שהצבנו לעצמנו .מטרה שאפתנית ביותר
.עלינו להתקין הכול
.פשוט לא היינו מוכנים
...צריך לשים את הבורג
מעולם לא הטלתי ספק ,בכישרון של פיליפ
,במיומנותו בהליכה על חבל
הדברים הלא-צפויים .הם שהטרידו אותי
.אם צריך כבל תומך או לא
.באמריקה מרבים בדיונים משפטיים
,גרימת מוות שלא בזדון ...סיוע להתאבדות
.ואז נניח זאת .טוב-
לא רציתי להיות אחראי .למותו של חבר
הוא ראה בבירור .שאנחנו לא מוכנים
כולם הבינו זאת .חוץ מפיליפ
.בשלב הזה הרמתי ידיים
,ללא האוסטרלי .העניין כולו הוא כישלון מוחלט
:אמרתי לו "?פיליפ, מה דעתך עכשיו"
.היום ה-30 במאי .אנחנו אמורים לבצע זאת היום
אתה חושב שנוכל לבצע זאת ?במצב הזה
."והוא אמר: "לא
:הוא אמר ,"לא. ברור שזה בלתי אפשרי
.ואני אמרתי: "זה אפשרי ."אנחנו קרובים מאוד לכך
,כשרוצים דבר מה .הכול אפשרי
:חזרנו ואמרנו ."אני אשוב, אני אשוב"
.אנחנו נכין הכול ונבצע זאת
.הניסיון הראשון נכשל
.הוא קרא לי .הייתי חייבת להגיע בדחיפות
התפקיד שלי היה כמובן .לשמור על המורל ולעודד אותו
תמיד הייתי צריכה לנסות להבין ,מה מתרחש במוחו
.ולעודד אותו
זה היה התפקיד שלי .וזה היה מתיש
לפעמים הוא היה צופה בטלוויזיה .חצי לילה
הוא צפה רק ,בסדרות משטרתיות
שוד בנקים, סיפורים .על שוטרים וגנבים
אני בטוחה שזה עזר לו .להתכונן
,הוא חיפש כוח
.כדי לפרוץ למגדלים
שבנו וחזרנו למרכז הסחר העולמי .פעמים רבות
.לאולם הכניסה הראשי
.פיליפ בחן כיצד אנשים נכנסים .הם הציגו אישורי כניסה
הוא ניסה לבחון .כמה שיותר דברים
.ראיתי אותו בלובי .הוא היה נראה לא שייך
...כמו אדם שיצא ...זה היה פשוט
.זה היה חוסר התאמה מוחלט .זה היה משונה מאוד
."פיליפ, טוב לראות אותך" ,שמו בארי
והוא ראה אותי מבצע .לוליינות ברחובות פריז
הוא התחיל לדבר איתי .ולספר לי שהוא הולך על חבל
אני חושב שבשלב מסוים :אמרתי
אם אתה חושב לעשות זאת" ,במרכז הסחר העולמי
,"שכח מזה"
אבל הוא מושך אותך ,לתוך עולמו
ואני נמשכתי קצת ...לדברים מעט
.לא לגמרי חוקיים
:בארי התקשר אליי ואמר ,פיליפ, אני מצטער"
אבל מערך האבטחה במרכז" .הסחר העולמי השתנה
עכשיו כולנו חייבים" .לשאת תעודות זהות
אבל במקרה יש לי תעודה חדשה" ,שעוד לא יצאה מהמעטפה
ואוכל להעביר לך אותה" ."לכמה שעות
הוא עשה עבודת העתקה ,מושלמת ואמנותית
והוא השיג תעודת זהות .עם התמונה שלו
,דייוויד "הידוע גם בשם "דונלד
יום אחד הוא התקשר אליי :ואמר
מצאתי שניים או שלושה" .בחורים אמריקנים
הם משוגעים, הם נהדרים" ."והם מוכנים לעזור
,פגשתי שני צעירים אמריקנים .דונלד וצ'סטר
נפגשנו עם פטי והיה לי חבר ,ששמו אלן ולנר
.שלמד איתי בתיכון
הוא תמיד היה מוכן .לצאת להרפתקה. תמיד
אני חושב שגם פטי ידע .שהוא בחור איכותי
,אלן "הידוע גם בשם "אלברט
.חכם, ללא ספק
הוא בהחלט היה מודע לעצמו .והכיר את המגבלות שלו
.שותף מושלם לדבר עבירה
,הוא ניסה לשכנע .הוא הציג זאת
,הוא הציע זאת באופן נואש
בדרך שבה מנסים למכור .דירת נופש וכדומה
,ידעתי שהוא משוגע או נוכל
.אבל הוא לא היה נראה מזיק
באותו שלב .לא לקחתי את זה ברצינות
הייתי צריך להתאמן קצת ,על החבל
והייתי צריך בעיקר להראות לשניים או לשלושת החברים האמריקנים שלי
.איך לחבר את החבל .איך לעזור לז'אן-לואי
.אז ראיתי אותו על החבל
.מימיי לא ראיתי ריכוז כזה
אני חושב שעד היום .לא ראיתי ריכוז כזה
הפנים שלו הפכו .למסכת ריכוז נצחית
.הוא היה נראה כמו ספינקס .זה היה מדהים
,הוא עשה זאת יפה וברוגע
למעשה, הוא עשה זאת .בעיניים עצומות
.הוא באמת עשה זאת
כל מה שהוא אמר לי .היה נכון
.דאגתי. דאגתי
בצוות היו אנשים .שלא היה אפשר לסמוך עליהם
אני לא זוכר כרגע ,מתי קבענו את התאריך
אבל קבענו זאת .ל-7 באוגוסט
ז'אן-לואי הזכיר לי ,את נוטרדאם
והוא אמר שזה .פחות או יותר אותו הדבר
,זו אותה הרפתקה
אבל במרכז הסחר העולמי ,בניו יורק
.אבל יותר מכך הוא לא אמר לי
הוא רק שאל אם אני רוצה .לבוא או לא. זה הכול
ז'אן-לואי הגיע .ולקחתי אותו משדה התעופה
.הוא היה עם ז'אן-פרנסואה .מובן שזכרתי את ז'אן-פרנסואה
.הוא היה מקסים, כולו חיוכים .הוא לא שאל שאלות
הוא רק אמר שהוא יזרום .והוא בא לעזור
,רק כשהגעתי לניו יורק ,כשיצאתי מהרכבת מבוסטון
."עברנו את בניין ה"אמפייר סטייט
,באותו רגע הבטתי למעלה
ראיתי את הגובה של בניין ,"ה"אמפייר סטייט
.ונחרדתי
.הברכיים שלי החלו לרעוד .זה היה מפחיד
הידיעה שמרכז הסחר העולמי ...היה גבוה אף יותר
.שמרתי את מחשבותיי לעצמי
.לא אמרתי דבר .הייתי משותק מאימה
,כשהייתי ילד"
.חלמתי על פיליפ מרלו"
"...נעשיתי שותף שלו"
כשז'אן-לואי חזר .המתח גבר מאוד
.זה היה בלתי נסבל
.הבעיה הייתה הצוות
הוא נתן לי" .את כובע הפדורה שלו
הוא גרם לי" "...להיות להוט על אקדחים
פגשתי את שני .הבחורים הראשונים
אחד היה מוזיקאי. אני חושב .שהשני היה נגר. אני לא בטוח
.הם נראו ממש אפסים
...אני מצטער, אבל
כשראיתי את החבר'ה האלה ."חשבתי לעצמי: "אוי ואבוי
"...ברנדה לי אוהבת אותי"
בלילה לפני המבצע ,הם באו לדירה
.במצב נורא
.אחד מהם היה מסומם
.הוא היה גמור .אבוד בתוך העשן
.ז'אן-לואי ממש נבהל .גם פיליפ
.כנראה עישנתי חשיש
.כן, סביר להניח
עישנתי חשיש בכל יום .במשך 35 שנה
אין סיבה לחשוב .שלא עישנתי באותו יום
כשז'אן-לואי פגש את אלברט .הייתה לו תחושה
ראיתי זאת בפניו .של ז'אן-לואי
.הוא לא סמך על אלברט
יש לפעמים תחושה .לגבי אנשים
לפעמים התחושה היא מוטעית .אבל אי אפשר לשלוט בזה
.לחצנו ידיים .אמרנו שלום
.הם לא דיברו אנגלית .אני לא דיברתי צרפתית
.לא היה הרבה מה לומר
,רק: "נעים מאוד, בהצלחה ."בואו נעשה מה שצריך לעשות
ה-6 באוגוסט, 23:08
כשהרגשתי ששורר שקט בקומה ,ויש חושך בחוץ
.יצאתי החוצה
דמיינו לעצמכם .לעמוד שלוש שעות על קורה
.אי אפשר ללכת
.אתה צריך ללמוד מחדש
אדם נורמלי שעומד ,שלוש שעות על קורה בלי לזוז
.לא יכול ללכת
:לאחר זמן מה אמרתי ."לא נוכל להמתין עוד"
:אמרתי לאלברט ,לך, כי אם אלך ואתפס"
.לא נוכל להתקין את החבל"
רק אני מכיר את ההרגלים" ,של פיליפ
."ויודע איך לעשות את זה"
הוא עלה למעלה .וחזר כעבור חמש דקות
:אני בטוח שאמרתי ."קדימה, נעשה את זה"
הוא אמר: "יופי. איננו יודעים ."מאין מגיע הרעש, אבל בוא נלך
יצאנו והתחלנו .עם הציוד החשוב ביותר
אמן הליכה על חבל .צריך חבל כדי ללכת עליו
הלכנו לעבר חדר מדרגות .קטן וצר שמיועד לבנייה
הוא היה מלפנים .ואני הייתי מאחור
.ראיתי חלום בלהות
שוטר עם עיניים פקוחות .שמביטות בי
היה שם אדם שלא ציפינו לו .והוא ישב ליד שולחן עם מנורה קטנה
,החלטתי לאחוז בו
.אבל רגע, הוא דחף אותי
אני אחזתי בו .והוא דחף אותי
?מה מתרחש
אני לא יכול לגרום ,לז'אן-פרנסואה להסתובב
.אז נשחק את המשחק שלו .נזרום איתו
היינו שקטים מאוד .כי לא נעלנו נעליים
:כשהגעתי למעלה לחשתי "?ראית את השומר"
והוא אמר: "מובן שראיתי ,את השומר וניסיתי להזהיר אותך
.ולדחוף אותך" "?למה התנגדת
אמרתי: "ניסיתי להתנגד "...ולגרום לך להסתובב
אני זוכר היטב את גודלה ,של ניו יורק, את הגובה
ואת פסל החירות הקטנטן .ובניין האו"ם הקטן
.זה היה מדהים
רעש הסירנות של המשטרה .כל הלילה, וזה היה מדהים
.זה מקום שוקק חיים .זה באמת היה מקום שוקק חיים
.אנחנו היינו מלכים
הרגע היפה ביותר .הוא כשאני רואה צורה
למען האמת, ראיתי שתי צלליות .במגדל השני
למרות החשכה הבחנתי מיד
שאלה הצלליות של ז'אן-לואי .ואלברט. הם הצליחו
כשראיתי אותם על הגג .שמחתי כל כך
,ההתרשמות שלי הייתה ,אני תמיד זוכר זאת
,אתה עולה על הגג ,חושך מוחלט
יש אור אדום למטוסים ,שמסתובב כמו מטרונום
ונותן לך תחושה .של הזמן שעובר
הכול היה שקט ועצום .ואני במרכז של כל הטירוף הזה
.לפתע הרגשתי תקווה ואושר
,כמו עטלף
ז'אן-פרנסואה נשען הפוך .לכיוון חדר המדרגות הקטן
היה אפשר לראות .רק את הפנים שלו
דמיינו לעצמכם מה השומר היה .רואה אילו הוא היה מתעורר
הוא היה רואה ראש של אדם .מתבונן בו מהכיוון ההפוך
,דבר ראשון .הכנתי את הקשת שלי
.הכנתי את החץ ואת החוט .וחיכיתי להם
היה סימן שבאמצעותו ז'אן-לואי ,סימן שהוא מוכן לירות
והיה סימן שבאמצעותו אמרתי .שראיתי את הסימן ואני מוכן
,שאספור עד עשר ושהוא יירה
אבל לא היה סימן ."ל"אני לא מוכן
לא חשבתי על כך .ולא הייתי מוכן
.לבסוף הם סימנו בבירור
.אני מוכן
חיכיתי כל כך הרבה זמן ,וכשהוא סוף סוף סימן
לקחתי את הקשת ,באופן אינסטינקטיבי
.כיוונתי, אבל כיוונתי אליו
.הוא היה כמעט בקצה הבניין
.חיפשתי את החץ
.שום דבר
מתוך תסכול ,הסרתי את כל הבגדים שלי
וחשבתי שארגיש את החוט .על העור העירום שלי
,בלב מובס ירדתי לקצה
והרגשתי חוט דיג מרקד .מלטף לי את הירך
החץ התנדנד בצורה מסוכנת
.בקצה פינת הבניין
משב רוח קל .היה גורם לו ליפול, והייתה רוח
הדבר הראשון שעשינו אחרי שלקחנו חבלים קטנים
,והגדלנו אותם וחיזקנו אותם
.הבאנו שק מאריג גס
בשק הזה היה פריט .חשוב מאוד לתקשורת
.האינטרקום
,חיברנו אינטרקום צעצוע קטן
ושמענו את קולו של פיליפ ,בקצה השני
.וזה היה רגע חשוב
כעת ארבעתנו נמצאים יחד .והעבודה באמת הולכת להתחיל
.השומר עוזב
.פרנסואה בקושי יכול לדבר ,הראש שלו היה תלוי הפוך המון זמן
,אבל חזרנו חזרה, מיהרנו ,לקחנו את הנעליים שלנו
וכעת הבאנו את הציוד .כמו חבורת מטורפים
הנחתי מלכודת קטנה ,בחדר המדרגות
.שתהיה כמו שעון מעורר .נדע שמישהו מתקרב לגג
.הכול התנהל באופן מושלם .עוד לא היה אפילו חצות
ההתקנה התנהלה .באופן רגיל
בתוך שלוש שעות .הכול היה אמור להיות מוכן
עכשיו היינו מוכנים .למשוך את הכבל
.פיליפ הכין את הכבל
חבל הניילון .נמצא בידיים שלנו
.אנחנו מוכנים
בשלב מסוים, כנראה שחררתי ,יותר מדי כבל
...ופתאום ראיתי שהכבל
.נשמע קול חזק מאוד
:חשבתי לעצמי "?אלוהים, מה מתרחש"
.כמעט איבדנו את הכבל
:התקשרתי לפיליפ "?מה מתרחש"
:הוא אמר ."כן, לא הצלחנו להחזיק אותו"
.זה היה מצער מאוד
...העובדה שלא ידעתי צרפתית
לא יכולתי לשמוע את הפרטים ,בדבר הדברים שהשתבשו
.אבל אולי היה מוטב כך
היינו צריכים למשוך כבל .של יותר ממאה מטר וגם חבל
אני לא זוכר עד כמה התקדמנו .בכל ניסיון
,אולי עבדנו קשה דקה ,שתיים, שלוש, ארבע דקות
והצלחנו להעלות חלק קטן .מהכבל האינסופי
כעבור חצי שעה .זה נעשה כמעט בלתי אפשרי
.היינו בצרות
.מישהו עלה לגג
גם ז'אן פרנסואה שמע זאת .והוא מיד הסתתר
.ראיתי אותו .הוא היה נראה כמו חיה מתה
בילדותכם האם שיחקתם ,מחבואים בפארק
והסתתרתם מאחורי ?גזע עץ ענק
.ואז השוטר הגיע לגג
.ואז חבר שלכם מגיע ,מסתובב סביב גזע העץ
,הוא הולך, אתם הולכים .הוא עוצר, אתם עוצרים
האיש מתחיל להסתובב ,סביב דבר שנמצא במרכז המגדל
,אני פונה הצדה ...לצד הנגדי
הריקוד לשניים .יכול להימשך לנצח
עד שאחד מכם מסתובב .ואתם נתקלים זה בזה
.זה בדיוק מה שקרה
.הוא מסתובב, אני מסתובב .הוא עוצר, אני עוצר
.הוא ממשיך, אני ממשיך
...מובן שאילו הוא היה מסתובב !אופס
.מחבואים
‏7 באוגוסט, 4:48 לפנות בוקר
,אלברט התחיל להתייאש :להתווכח, לומר
."לא, אני לא רוצה להמשיך"
.זה בלתי אפשרי" ."אנחנו לא יכולים לעשות זאת
היה ברור שלא נצליח ,להשלים את המלאכה
.אבל אי אפשר היה להתווכח איתו .זה היה חסר תועלת
,הוא התכוון להמשיך .ויהי מה
לא ייתכן שהוא חשב שנצליח .להתקין זאת לפני עלות השחר
תחשבו, אחרי חודשים רבים ,של הכנות
,אחרי חודשים רבים .סוף סוף להיות על הגג
להיות על הגג ולעצור .בגלל הכבל
עם עלות השחר .חשבתי שהקטע נגמר
עשינו כמיטב יכולתנו .וכעת בואו נסתלק מכאן
.הרחובות היו שוממים
מצאתי נהג מונית .שהסכים לקחת אותי לשם
.המתנתי עם האחרים
.חברי צוות נוספים הצטרפו אלינו
העיניים שלנו היו ממוקדות לחלוטין .במגדלים
חיפשתי תנועה כלשהי .אבל לא ראינו דבר
.זה היה ממש מפחיד
היה ערפל באותו יום ."וחשבתי: "איזה דפק
.הייתה גם רוח .הייתה קצת רוח באותו בוקר
כשהכבל היה למעלה ,היה אפשר לראות אותו
.והוא נראה מאוד רופף
...משכתי בטירוף
.לבסוף תפסתי את הכבל
מסיבה כלשהי, המטר האחרון .היה הקל ביותר
למרות הנטישה ,של השותף שלנו
:ז'אן-לואי העביר מסר אחרון
.פיליפ, הצלחתי" .יש לי שני תפסנים
."הכבל מחובר היטב"
לפתע ראינו כתם שחור .יורד מגג המגדלים
.לא ידענו מה זה
"?אמרתי: "אלוהים, מה זה
,ראינו דבר מה. צורה. לרגע אחד .ראינו משהו נופל מלמעלה
,ראיתי משהו נופל למטה
לא האמנתי :ואמרתי לעצמי
."רימית את עצמך כל הזמן הזה"
הוא נפל מהגג" ."אחרי הצעד הראשון
."ייתכן שהוא מת"
.כולנו נשמנו לרווחה
.זה היה בסך הכול בגד
.חשבנו שהוא הפיל דבר מה .זה לא נורא
מעל הגג של פיליפ .היה גלגל גדול של מכונה
כשהמעלית התחילה לנסוע .ראינו את הגלגל מסתובב
:צעקתי לז'אן-פרנסואה "!הגלגל"
.כי ראיתי שהגלגל הענק מתחיל לנוע
.הבנתי שגורלי נחרץ .לא נותר לי עוד זמן
.באותה עת דאגתי מאוד
.בפעם הראשונה ממש פחדתי
.אלוהים, הוא מותש כמוני
,אולי לא עד כדי כך ,אבל נוכח המשימה שעליו לבצע
.זה לא טוב
הכבל היה ממש לא טוב .ופחדתי מאוד
כולנו חשבנו .שהוא עלול ליפול
כולנו חשבנו על כך .אבל לא האמנו
.חשבנו על כך אבל לא האמנו
.הייתי צריך להחליט
אם להעביר את המשקל מהרגל שנשענת על הבניין
.לרגל שנשענת על החבל
,זה יהיה, קרוב לוודאי ,הסוף של החיים שלי
.אם אדרוך על החבל
,מאידך ,משהו שלא יכולתי להתנגד לו
,ולא ניסיתי להתנגד לו
.קרא לי לעלות על הכבל
.והמוות קרוב מאוד
התחלתי ללכת כמו הולך .על חבל שבודק את החבל
במקום לבדוק את החבל ,לכל אורכו
לראות את הכבל התומך ,הראשון ולהמשיך ללכת
,לראות את האמצע ,כל כך רך ומסוכן
.לראות את הכבל התומך השני .לא
אלך רק עד הכבל התומך הראשון .ואסתפק בכך
.כעת אתחיל בביצוע
.ראיתי את ההבעה על פניו משתנה
הוא היה מתוח מאוד .אבל לפתע ראיתי הקלה
:מאותו רגע חשבתי לעצמי ,זהו זה. הוא בטוח בעצמו"
."זה טוב"
...וואו, זה
.ראיתי את פיליפ למעלה
.זה היה מדהים .זה היה יפה כל כך
היה נראה כאילו הוא הולך .על ענן
,היו כמה רגעים מדהימים .כשהוא נשכב
היה מדהים לראות את פיליפ .שוכב שם למעלה
הרגע המרשים הנוסף ...היה
,זה היה יפה כל כך
.וכשהוא כרע ברך
היה רגע שבו הוא כרע ברך .ובירך לשלום
"!התחלתי לצעוק: "תראו
אנשים התאספו .אבל לא הצליחו לראות אותו
:שאלו אותי "?במה את מסתכלת"
,אמרתי להם: "הולך על חבל ,תראו, הולך על חבל
."והוא הולך, הוא הולך"
התיישבתי על החבל .ועשיתי דבר שהדהים אנשים
הבטתי מטה כדי לראות דבר .שלעולם לא אשוב לראות
,לכן אני יכול לומר לכם ,וזה ודאי שקר, אבל לא בשבילי
.שמעתי את הקהל .ראיתי את הקהל
.שמעתי אותם ממלמלים
.אי אפשר לתאר את זה .זה מדהים
,יראת הכבוד נוכח האירוע
וקנה המידה העצום ,של המצב
גרמו לכך .שלא דאגתי לו
.זה היה קסום .זה היה חזק
,סמל צ'רלז דניאלס משטרת רשות הנמלים השוטר מיירס ואני ,הבטנו ברקדן על החבל
לא היה אפשר לקרוא לו ."הולך על חבל"
בערך באמצע הדרך .בין שני המגדלים
כשהוא ראה אותנו .הוא התחיל לחייך ולצחוק
הם לא ידעו איך להגיב ,נוכח אמן הליכה על חבל חולמני
.שנשכב ומשוחח עם שחף
.לכן הם כעסו מאוד
פיליפ התגרה בהם .כי זו העבודה שלו
.חוץ מזה, זה האופי שלו
הוא התקרב לשומרים או לשוטרים .שניסו לתפוס אותו
אני לא זוכר ,אם הם היו שוטרים
ואז הוא הסתובב ,והם לא יכלו לתפוס אותו
.כי הם לא היו עולים על החבל
כשהוא התקרב לבניין ,ביקשנו ממנו לרדת מהחבל
אבל הוא הסתובב .ורץ חזרה למרכז
.כולם היו המומים מהמחזה
כשהבנו שהוא לא מתכוון ,לחזור כי הוא נהנה כל כך
אמרנו לשותף שלו
,שאם הוא לא יחדל .נשלח מסוק שימשוך אותו מהחבל
,השותף שלו דיבר איתו בצרפתית
.כיוון שהוא צרפתי
"!פיליפ"
והוא אמר: "השוטרים מתכוונים ."לחלץ אותך. עליך לעצור
,כעסתי נורא
.אבל זה גם הציל את חיי
מישהו הולך על חבל .בין שני מגדלי מרכז הסחר העולמי
.ממש בקצה
חשבתי לעצמי שאני רואה דבר .שאנשים אחרים לא יזכו לראות
.חשבתי שזה מחזה של פעם בחיים
לא הייתה לי סיבה .להישאר על החבל
כמו כן הרגשתי את הלחות באוויר .והרוח התחזקה
מאוחר יותר החברים שלי :אמרו לי
.‏"היית שם 45 דקות
."‏"עברת על פני החבל 8 פעמים
הם תפסו אותי .והצמידו אותי לקרקע
,כפתו אותי באזיקים .ידיים מאחורי הגב
זרקו אותי במדרגות, החלק .המסוכן ביותר בהרפתקה הזאת
כמעט שברתי את הראש .במדרגות הצרות שהובילו למעלית
נודע לנו מרשות הנמלים .שלקח להם 3 ימים להתקין זאת
הייתי אומר שמדובר בכבל ,בעלות של כאלף דולר
.וההתקנה עצמה היא פשוט מדהימה
?הוא אמר למה הוא עשה זאת .לא-
?למה עשית זאת
.אסביר אחר כך .אין לי זמן כרגע
?למה, למה
שוב ראיתי את אמריקה .בעיניים שלי
,זו שאלה מאוד אמריקנית .מאוד מעשית
,עשיתי דבר מדהים ומסתורי
:וקיבלתי שאלה מעשית "?למה"
והיופי הוא שלא הייתה לי "?תשובה לשאלה "למה
?למה עשית את זה
זו הפעם האלף .ששואלים אותי "למה?" הבוקר
."אין "למה
לקחו אותי לבדיקה פסיכיאטרית .אצל פסיכיאטר
.זה היה מרכז רפואי גדול
...חולי נפש הסתובבו שם
ומצאנו את עצמנו מוקפים ,במשוגעים אמיתיים
.ואנחנו לא היינו משוגעים .היינו כוכבים
.שבתי וביקשתי מים ,הייתי מיובש כל כך
הוא אמר: "מתי שתית "?בפעם האחרונה
:ואני אמרתי ?אתה משוגע, אתה מטורף"
?אתה יודע מה עשיתי" ,רקדתי על גג העולם
אני מופיע בעמודי השער" .בעולם כולו
‏"300 עיתונאים ממתינים ,כדי לדבר איתי
ואתה שואל אותי" ?מתי שתיתי בפעם האחרונה
."אתה משוגע לגמרי" :אז הוא כתב
.הבחור נורמלי לחלוטין" ."הוא פשוט צמא מאוד
השוטרים לא התייחסו .למעשה בהומור
הם שמו את פטי ,ואת עמיתו במעצר
ולבסוף הוחלט להאשים אותם
בהסגת גבול .ובהפרת הסדר הציבורי
פרקליט המחוז .הציע לי עסקה
,הוא אמר: "פיליפ ,אם תסכים לערוך מופע קטן
‏"לבצע להטוטים עם 3 תפוזים ,לפני 4 ילדים ולפני המצלמה
,בשביל חדשות ניו יורק" ."לא תוגש נגדך תביעה
."אמרתי: "כמובן
"הסגת גבול, הפרת סדר"
"פטי פיליפ, הקל ז'אן"
"איש על חבל"
.ירדתי במדרגות בית המשפט
.בקהל ראיתי מעריצה
היה לה חיוך מקסים ,והיא ניגשה אליי
היא הניחה את ידיה ,סביב צווארי בצורה אוהבת
:והיא אמרה באהבה
פיליפ, אני רוצה להיות האדם" החדש הראשון
שמקדם את פניך" .וחוגג יחד איתך
.בוא נלך" ."אלך אחריך לכל מקום
כן, זה נגמר במיטת מים .באיזו דירת גג
...זה היה רגע קצר של
.תאוות בשרים ,ממש מגעיל
,אבל אני מצטער .זה גם יפה כל כך
.החברים שלי חיכו לי
.אנני, החברה שלי .זה היה בגדר בגידה בחברים שלי
אני זוכר שהתקשרתי :ואמרתי
לא, אני צריך לתת המון ריאונות" ."אז נתראה בקרוב
הייתה לי התפרצות נהדרת ,של הנאה, בואו נאמר
,ואז חזרתי ,מפחד פחד מוות
לחברים שלי .וחשבתי שאני ממש אשם
ראיתי את פיליפ מגלה .מהי תהילה
כשמכירים בך ומביעים כלפיך .ידידות והתלהבות
אנשים היו חוצים את הכביש :כדי לומר לו
.הענקת לנו מתנה נהדרת"
.זה היה מקסים" "!זה היה אוויר לנשימה. תודה
,זה היה מדהים ,ולדעתי בראשו של פיליפ
.דברים רבים החלו להשתנות
.אני סלבריטאי בניו יורק
אנשים שואלים: "אתה מי שהלך "?בין מגדלי התאומים
."אני אומר: "כן, זה אני ."זה מדהים"
:ואז אנשים אומרים ,"אתה הבחור ש..." ואני אומר "כן"
"?ואז אנשים אומרים: "אתה הבחור ."ואני אומר "כן, זה אני
גזר הדין של השופט .היה די חמור
.גורשתי מארצות הברית .גזרו עליי גירוש
.דיברנו על כך במטוס
.ז'אן-פרנסואה היה מאושר כל כך
:הוא אמר ."אני מוכן לפעם הבאה"
:אמרתי ."לא תהיה פעם הבאה"
.משהו נהרס בידידות בינינו
...זה לא חשוב כי
.הרי עשינו זאת
,אי אפשר לבטל את מה שקרה
...מה שקרה
,היה סיפור אהבה
אבל היה ברור שבשביל פיליפ ,חלק מדהים בחייו הגיע לקצו
,והוא מתחיל דבר אחר .חיים חדשים
,באופן משונה .גם אני הרגשתי כך
ההרפתקה שלנו ,הגיעה לסיומה
.וזה היה מקסים
:אישור כניסה למרכז הסחר העולמי פיליפ פטי
בשבילי זה באמת .פשוט כל כך
צריך לחיות את החיים .על הסף
.חייבים להתמרד
.לסרב להיכנע לחוקים
.לסרב להיכנע להצלחה
.לסרב לחזור על עצמך
,לראות כל יום, כל שנה .כל רעיון, כאתגר אמיתי
רק אז תחיו את חייכם .כהליכה על חבל
ביים: ג'יימס מארש
"איש על חבל"
עברית: שירלי שבולת
הובא וסונכרן על ידי אריאל אפרתי
'מבוסס על הספר 'לגעת בעננים" "מאת פיליפ פטי