?אימתי שוב ניפגש שלושתנו
?בגשם, רעם או ברק
,כי תמו תוהו ומהומה
.ונחרץ דבר מלחמה
?היכן
,בשדה הקרב .אל מקבת' שם נקרבה
אור הוא שחור
,ושחור הוא אור
.נרכב בערפל עכור
מלחמת אזרחים משתוללת בסקוטלנד"
הבוגד מקדונולד מוביל" שכירי חרב נגד המלך דונקן
מעטים נותרו נאמנים לכתר"
,מקבת', אלוף של גלמיס" מוביל צבא יגע
המלך שלח אליו" את כח העזר האחרון שלו
"המלחמה תוכרע בקרב אלון"
הוכן וסונכרן על-ידי Qsubs מצוות dvodvo123
# לכם מהנה הצפייה תהה #
...כולו ספק היה
כשני שוחים לאים שזה בזה .נאחזים, וקץ לחכמתם
מקדונולד האכזר מאיי המערב ,שלחו לו קרנים וגלוגלסים
,ההצלחה פניה לריבו ארור האירה
.היא כזונה הייתה בחיק מורד
,אולם לשוא ...'זה הגיבור מקבת
...השם יאה לו
,בז להצלחה ,חרבו שלופה
,מדם שפטים מהבלת
,כבן יקיר שלגבורה .דרכו הבקיע עד ניצב לפני העבד
ולא תקע לו כף ולא ברכו
,עד אם שספו מלסת עד טבור
.ואת ראשו תקע בחומותינו
...ולסיום
.מנצחים יצאנו
.מקבת' עז הנפש
.אדון נעלה
.אושר גדול
?מאין, אלופי, תבוא
.מפיף, מלך רב
היכן שדגלי נורוג שם פני מרום .ישחירו ונשיבתם צינה בלב העם
,בעזרת מרשיע ברית זה
.אלוף קודור
.יחי המלך
לא עוד יוסיף לגנוב ...ליבנו קודור
,בן מת הוא ,יוכרז נא לאלתר
.ותארו מקבת' בו יעוטר
.אעשה כפקודתך
,בהפסדו של זה .מקבת' האצילי זכה
יום שחור ואור כמוהו .לא ראיתי
?מי הן אלה
?חיים בכן ?רשאי אדם לחקור את שכמותכן
.דברנה, אם תוכלנה ?מה אתן
.'מקבת .הידד, אלוף של גלמיס
.'מקבת .הידד, אלוף של קודור
.'הידד, מקבת .אשר יהיה למלך
,סר
מדוע תתחלחל כמו יראת ?דברים יפים כל כך לשמע אוזן
את פני רעי בגמול הוה תקבילו ובשורה על נחלת אציל וגם תקות מלכות
.עד הדהימו .אלי לא תדברו
.הידד
.קטונת ממקבת', עליו עלית
,לא בר מזל כמוהו .אך רב יתר
מלכים ממך יצאו .ואתה לא מלך
,הידד הידד .מקבת' ובנקו
.בנקו ומקבת', הידד
,דוברות ולא עד תום
.דברנה עוד
?מנין היא לכן השמועה המוזרה
ולמה בערבה מקוללה זו ?עצרתנו בברכתכן חזון
!דברו, ציויתי
.לאדמה בועות, כמו למים .מזה המין הללו
?אנה נעלמו
.אל האוויר
אשר אמרנו דמות הגוף לו .נמוג כהבל
.לו התמהמהו
?האומנם היו הללו פה
או אם משורש הטרוף אכלנו ?אשר ייקח את הבינה בשבי
.בניך מלכים יהיו
.ואתה תמלך
.וגם אלוף קודור ?לא כן אמרו
.זה דיבורן ממש
,'באושר לב, מקבת .שמע המלך על דבר הצלחתך
,וכברד דחופים רצו רצים
,כל פה מלא שבחיך ,המגן לממלכתו
.אותם המטירו לפניו
נשלחנו .לתת לך תודה מאת המלך
ולאות על גודל היקר לבוא
בשמו אקראך .אלוף של קודור
,הן חי אלוף קודור
?מדוע תלבישוני אדרת שאולה
,מעל רב, הודה בו .ועל פניו הוכח, מגרו לארץ
,הלא תקוה לראות במלוך בניך
אם אלה שקראו לי האלוף ?של קודור להם הבטיחו זאת ממש
כי תאמין בזאת, סופך תהיה להוט .אחר הכתר מלבד שם קודור
...אך דבר מוזר הוא
,עתים, למשוך אותנו אל שברנו
,שלוחי האופל ידברו אמת
,יקנו לבנו בקטנות של יושר .לבגוד בנו בעיקר העיקרים
סרהוב זה משמים ,אי אפשר כי רע הוא
.אי אפשר כי טוב
,אם רע מדוע לי נתן אות הצלחה
?וראשיתו אמת
,הן אלוף של קודור הנני
אם טוב, מדוע זה לבי נפתה אחרי הרהור אשר מורא צלמו
שער ראשי סמר ואת לבי הוא ממקומו
אל צלעותיו מטיח ?שלא כמנהגו
פחד ממש קלים .הנם מחזיונות אימה
,אם למקרה יש חפץ במלכי
אפשר כי יכתירני המקרה .מבלי נקפתי אצבעי
.'יחי מקבת
.הו שאר נעלה
.כל יד תקצר לפרוע כל שכרך
,חובי שרות ואומן .קיומם שכרם
,נלכה לאונורנס .בריתנו שם תחזק
אהיה נא המבשר .ולב אשתי לבואך ישמח
.בהכנעה אומר אפוא שלום
.קודור היקר לי
,הן פגושני ביום הנצחון"
ונוכחתי לדעת על-פי" ,מופתים חותכים
כי יש בהן בינה שלמעלה" .מבני תמותה
כולי לוהט בתשוקתי" ,להוסיף ולחקור
הפכו לאויר"
.ובו נעלמו"
,עודי עומד נפעם לנוכח הפלא" באו שליחים מאת המלך
והריעו לי"
,'אלוף קודור'"
הוא התואר בו ברכוני" אחיות-הגורל
קודם רמזו לי" ...על הבאות לאמור
"'!הידד, אשר מלך תהיה'"
,בואו הרוחות !שומרי זממי דמים
,עשוני לא אישה
מראש ועד כף רגל, עד לבלי .הכיל, מלאוני אכזריות אימה
,בואו אל שדי ,שדי אישה
,ולמררה תנו חלבי ,צירי הרצח
באשר הנכם, דמויות סמויות מעין .אורבות לזדון ליבנו
.בוא, עב לילה
,בשחור אדי שאול התכס
,לבל תראה חרבי המחץ מחצה
לבל יציץ מרום מסות האופל '!לקרוא, 'הרפי, הרפי
,הו חושה נא הלום ואת רוחי באוזנך אצוק
ובעוז לשון אצרוף
.את כל אשר ירתיעך מנזר הזהב
דבריך באגרת רוממוני ,מעל הוה סתום
.וכבר אחוש עתיד בתוך הרגע
,חמדתי
.דונקן יבוא הערב
?ומתי יצא
.מחר בבוקר, הוא אומר
הו! נצח בל תחזה השמש !בוקר זה
,גלמיס אתה וגם קודור
.וגם תהיה אשר הובטח לך
.אך תכונתך יראתי
מלאה מדי חלב עדנת אנוש
.מתפוס הדרך הקצרה
.גדולות תבקש
,אינך חסר תאות כבוד .אבל חוסר הרוע הנדרש לה
,למען השלות את הבריות .יהיו פניך כבריות
ברכת שלום יביעו .עיניך וזרועך ולשונך
,כפרח תם תדמה .אולם היה נא הנחש מתחת
יש לעשות לקראת הבא אלינו
על מלאכת הלילה הגדולה אותי הפקידה
לכל ימינו הבאים בה ערבון
.לממלכות יחד ועוז שלטון
.עוד נדבר
כל מעשינו, לו כל אחד .כפול ומכופל
.ידך לי הבי
.הוליכני נא למארחי
רבה אהבתי לו .וחסדי ממנו לא יסור
.הואילי נא, גברתי
...עתרת
!עמדו
,עתרת שמחתי
,בשפע מופקרה
.תתור מסתור לה בנטפי עצב
,בניי
,אחיי
,שועיי
,והקרובים אליי
,דעו ,אני מוריש הכתר לבכורי
,למלקולם
...נקרא לו נסיך של
.קמברלנד
.נסיך של קמברלנד
,הן זה מכשול .אם לא אפסח עליו נפול אפול
,לו זה המעשה סוף מעשה
.הן טוב כי יעשה מהר
לו יד הרצח ,לבלום השיגה את התוצאות
,ועם קצו לצוד ההצלחה
,לו זה המחי ראשית וקצה - כאן
,רק כאן ,על חוף הזמן ושרטונו
.עולם הבא בלא מחיר נתתי
אולם באלה הדברים .תמיד יש דין בזה
,אך לקח דם למדנו .ושונן על ראש מחוללו ישוב
,הצדק, כפותיו שקולות
.מגיד סף רעל שמסכנו אל שפתינו
.בשתיים פה בוטח הוא
,ראשית ,שאר אני ולו נתין
.נימוק כפול כנגד המעשה
,שנית, אורחי הוא ,בפני רוצחו עלי לנעול את הדלת
.ולא לשאת הסיף בכפי
,ועוד זה דונקן כה הצניע לכת
בשלטונו, ברום כהונתו ,כה זך היה
עד כי מעלותיו כמלאכים
קולם שופר ירימו .על תועבת הרצח לקטרג
לי אין דרבן למזמתי זולת ,תאות כבוד דוהרת
.במעופה תימעד ותתהפך
.עד כאן ולא נוסיף לענות בזה
?זו תקותך לבשת השכורה היתה
?והיא שנתה ישנה
עד שהקיצה כה חיוורת וירקרקה
?לראות אשר עשתה בנפש חפצה
עכשיו ידעתי
.משקל אהבתך
האם תפחד להיות בפועל גבורה
?אשר הנך בתאוות הלב
תחמוד אשר חמדת חיים הוא בעיניך
,ובמו עיניך כמוג לב תחיה
?'כי 'לא אעז' נגרר אחר 'חפצתי
.הו הסי
,כל היאה לאיש עשות העזתי
.ואשר יעז יותר לא איש הוא
,מי החיה אפוא
אשר אותך השיאה ?להגיד לי את זממך
.הן כאשר העזת היית איש
,ובהיותך יותר משהיית
.שבעתים איש תהיה
הינקתי
גם ידעתי מה רב הרך .לאהוב יונק שדי
,אולם, בעוד שחוקו על פני
מפיו הרך דדי אני עוקרת
,ואת מוחו ניפצתי
.לו כשבועתך על זאת נשבעתי
?ואם נחטיא
!נחטיא
,רק דרוך נא עוז כדרוך מיתר
.ואנחנו לא נחטיא
ואז כאשר יישן דונקן
את סוכניו השניים אני ביין ושכבר אדביר
,עד כי הזיכרון, נוטר המוח עשן יהי
.ובית קבול השכל אביק בלבד
ובועד נפשם סבואה ,בשנת חזיר שקועה כשנת המוות
היש דבר ולא נוכל לעשות ?אתה ואני לדונקן הנטוש
היש דבר ולא נוכל לגול
,על משרתיו ספוגי הסבא ?הם ישאו עוון הרגתנו
.רוחי נכון
אדרוך כל גיד וגיד .למעשה הנורא
.הנה חרבי
.קח גם זאת
,ראשי עלי כבד הוא כעופרת
.אך לא אוכל לישון
,הו אראלי החסד
הדבירו בי זמות שטן הללו !להן אדם מופקד על משכבו
,האם פגיון הוא זה אשר אראה
?ונצבו כלפי ידי
,בוא
.ותפסתיך
,האין אתה, חזיון שואה
,נתן להיות מוחש ?ולא נראה בלבד
,או רק פגיון של רעיון הנך
?יציר כזב, פרי מוח מלוהט
,אתה תורה הדרך לי אלך בה
.וכלי אשר כזה שרת יהיה לי
,לשחוק היו עיני לשאר חושי
.ולא, שקולות הן נגד כל היתר .אראך עוד
.אין כלום
.זה עסק הדמים שככה מופיע לעיני
,בחצי תבל עתה היקום כמת
וחלומות רעים פורעים .בהינומת שינה
להקטי חורה כל זרע מג מקטיר
ורצח שחיף העצמות .הוא יהלך כאוב
,אראך עוד
ושל ממש דמותך .כמו זה אשר אני שולף
,בעוד אני דובר אימים .הוא חי
.דברים כמים הם לאש מעשי
.נסתם מעין דמך ומוצאו
.זה עצם מקורו נסתם
,פה דונקן לעיני שכב
בזהב דמו .עורו הכסוף מצופה
,שם הרוצחים
צבועים בצבע מלאכתם
,לו מתי אך שעה אחת מוקדם
.מה טוב היה חלקי
אך מזה הרגע
.אין כל נחשב עוד בחיי אנוש
.הכל אך הבל
.מת כבוד וחסד
,אזל יין החיים
רק הקובעת נותרה לכוך .הזה להתפאר
?הייש חיים בך
?רשאי אדם לחקור את שכמותך
.עשיתי זאת
?ולמה את הפגיונות הבאת
.שם מקומם
?למי ידיים אלה
.את עיניי הן מנקרות
מלא האוקינוס של נפטון הגדול ?האם ירחוץ ידי מזה הדם
,לא
היא היד הזאת שלי תצבע ,מימי ימים רבים עין ארגמן
.תהפוך את הירוק אדום
,ידיי צבען כמו ידיך
אך בושתי לו לב סיד .כזה היה לי
.מים מעט יטהרונו מן המעשה
.מה קל הוא
,לדעת מה עשו ידיי
.הן טוב לולא ידעתי את נפשי
.בוקר, מקדוף
.בוקר טוב, סר
.בוקר טוב לכם
?הקם המלך, אלופי
?המלך, הוא קם .עדין לא-
.צוה ציווה לבוא אליו השכם
.כמעט איחרתי
.אביאך אליו
.אטול לי רשות להיכנס
?האם ייצא היום המלך .ייצא; כזאת יעד-
.לילה חרדות היה
,באשר שכבנו הארובות הועפו
,קול נהי, אומרים
,נשמע סביב
.צווחות זרות על מוות
.נסער היה הלילה
.פה אבדון עשה כליל מעשהו
הרצח מחלל הקודש אל היכל משיח אל הרס
.ממנו גנב את נפש המשכן
?נפש
?כוונתך הוד מלכותו
.מפי אל תבקשו דברים .הביטו
.ודיברתם אתם
!עורו
!הך הפעמון
!מלקולם
!בנקו
!הך הפעמון
!בנקו
.הסירו רך שינה
.בבואה של מוות .אל עצם פני המוות הביטו
!רצח
!בגידה
?מה זה הדבר
...מלכנו המרומם
!נרצח
?נרצח !נרצח-
,שומריו
.ידיהם נגאלו בדם
?מדוע זאת עשית
,מי גבר ויתאפק אשר לבו אוהב
?ועוז בו להגיד אהבתו
.'כמה דאב על זאת מקבת
,האם לא חיש ,בזעם אמונים
,פיצפץ את הפושעים השנים
?עבדים לסבא ותנומה
?כלום לא עשה באצילות
.אכן
הן לב כל חי היה נסער לשמוע .פיהם מכחיש זאת
,כי על כן אמרתי .בשכל יכלכל מעשיו
האם נודע יד מי ?במעשה האכזרי מרצח
.'יד הללו אשר הרג מקבת
.אבוי, היום ?ומה טובה תצמח להם
,מלקולם, בן המלך ,חמק וברח
.החשד עליו אפוא נופל
.'אם כן יהי הכתר למקבת
.הוא כבר הוכרז
.כולם שלך עתה
,מלך, קודור
,גלמיס
.כדבר נשי הכשף
,וחוששני .בהמה המשחק נאלח מאוד זכית
ואולם גם זאת הוגד ,כי אלה לא יכוונו לבניך
ואני השורש והאב .להמון מלכים
,אם נאמן דברן
מדוע, בזכות האמיתות קויימו בך, הן לא תהיינה לאורים גם לי
?ולתקותי מעוז
.אך רב לי הס
.לא עוד
.'יחי מקבת
...מה בצע לי
,כל אלה !אם לא לי לבטח
.פחד בנקו בי השריש העמיק
ובטבעו המלכותי .יצוק דבר שיש בו להפחיד
רבות יעז
ועם רוחו עשוי בלי חת
,יש מין חכמה בו
גבורתו תנחה לעשות .מתוך הבטחה
?הו מה לך, מילורד ?מה תתבודד
.את הנחש מחצנו, לא הרגנו
,הוא יחלים, יהי קדם
.ושנו לדל משטמתנו שוב אורבת
דברים שאין להם תרופה .בל יפקדו
.הנעשה נעשה
,בוא, אלופי נדיב
.ישר פניך זעומות
.שמח וקל אורחיך תקבל הלילה
הלא תדעי כי בנקו חי
?ופליאנס
.הנח זאת
באחיות נזף
,כאשר קראו לי מלך
.לדבר אליו ציוון
,אחר, בהתנבא .כאב שושלת מלכים קידמוהו
עטרת סרק
הן שמו על ראשי
,ובכפי שרביט עקר
עד מנה בזרוע בן זרים ,הוא יעקור
.לא מבניי יורשי יבוא
,אם כן
.למען זרע בנקו את נפשי טמאתי
למענם
,את דונקן החסוד רצחתי
מסכתי משטמה בכוס שלומי
.רק בגללם
,להמליכם
...את זרע בנקו
!להמליך
?מה הדבר
,היי תמימה מדעת ,יונתי
.עד אם ברכת עד המוגמר
!הו! עקרבים רוחי מלא
.את משתאה
.אך אל תאמרי דבר
,אשר הוחל ברע .ברשע הוא יגבר
.בוא לילה, ליל סנורים
חתל את רך עינו של יום רחום
וביד דמים סמויה
...הפר
וקרע כתב הגורל הזה .אשר דרכי יגדור
!עמדו
,הלילה לנו סעודה של חג, סר
.ואצפה לבואך
,מצוות רוממותך עלי
ובקשר לא נתק .רותקו אליה לנצח חובותיי
?האם תרכב אחר הצהריים
.כן, אדוני הטוב
לולא זאת הן לעצתך דרשנו ,במועצה היום
.אך יום מחר יסכן
?האם תרחיק לרכב
ארחיק, מילורד, כדי בלות הזמן .עד פת ערבית
.אם לא היטב ירוץ הסוס
.אל תפקד מן המשתה שלנו
.לא אפקד, אדוני
שמענו כי שארינו בן דמים ,יושב עתה באנגליה
,ובלי הודות ברצח אב אכזר
.כל אוזן ימלא בדיות זרות
.אולם על זאת מחר
.חיש אל הסוס
.שלום, עדי שובכם הלילה
?הילך פליאנס עמך
.כן, מילורד
.דוחקת השעה
.שלום
,לפני נקוף שעה
,אודיעכם אי תתייצבו
,ואת הטוב שבצופים אעמיד לכם
,כי הדבר יש לעשותו הלילה
.וברוחק מה מן הארמון
.זכרו נא אף שמץ בל ידבק בי
,ועמו
,לבלי הניח במלאכה סרכה ופסול
,גם פליאנס בנו בן לויתו
שחסרונו נחשב הוא בעיני ,כמו חסרון אביו
.נטול יטול חלקו בזה שעת האופל
!ברח
!ברח, פליאנס! ברח
!'יחי מקבת !'יחי מקבת
.כל איש מעלתו יודע
,שבו נא. ראשון ואחרון .ברוכים תהיו
גברתנו בכסא כבוד יושבת
.בעת רצון לברכתה נדרוש
,הביעה זאת בעדי לכל רעינו
.כי לבבי אומר, ברוך בואכם
.הוד מלכותך
,הרבה ששון, מיד
מלא גביע נשתה .עם כל המסובים
.יש דם על מצחך
.דם בנקו הוא אפוא
?האם שולח
.מילורד, צוארו נמלק
אך טוב גם הוא .שכה עשה לפליאנס
,אם זאת עשית .אין ישוה לך
,מלכי ואדוני .פליאנס נמלט
.שוב תאחזני פלצות
,לולא זאת שלם אני כולי
,בריא כשיש ,איתן כצור
.וכאויר סביבנו רחב, חופשי
,אולם עכשיו כלוא, כבול אני ,כבוש
.שבוי בפחד וחשד לבלי חק
,מלכי ואלופי .אינך מסביר פנים
.תודה על זאת
!מזכרת עווני החמודה
,לו נעם העכול לעזר תאבון
.ולשניהם בריאות הגוף
,כל כבוד ארצנו פה היה שרוי
,לו בנקו איש החמודות עמנו
אך על חסרון נימוס אבחר לנזוף בו
.מרחמו על פגע שקרהו
,דבר העדרו, סר .גנאי לדברתו
?מה זה ירעיש רוממותו
?מי מכם עשה זאת ?מה, מילורד-
.אינך יכול לומר אני עשיתי זאת
.המלך לא שלום לו
.הלא תשבו, רעים כבודים
.שבו, אנא
.בולמוס בן רגע הוא
.מיד ירוח לו
,אם דעתכם תרבו לתת עליו תקנטרו אותו
.ורק תגדילו סערת רוחו
.אכלו ואל תשגיחו בו
?כלום גבר אתה
,כן
גם אמיץ, שלהביט יעז .לאשר יבעית את השטן
!דברים של טעם
!הו שורי
!שם
?הביטי, מה תאמרי
.הן זה ציור הפחד בלבך
הן זהו הפגיון אויר התוהו .אשר אמרת הובילך אל דונקן
?מה תעוה פנים
.כאשר תראיני פה, כן ראיתיו
,אישי הטוב .רעיך הרמים חשים בחסרונך
,הן דם נשפך גם קודם .משכבר
אז היו ימים ,שאם הורק המוח
,מת האיש
.וסוף פסוק
,עתה קמים הם שוב .ויהדפונו מכסאנו
.זר מרצח הוא
.אמנם שכחתי
,ובכן
.חיים טובים ואחוה לכל
.נדרנו אמונים
!גש הלאה! סורה מנגדי
!תבלעך הארץ
,בלי מח עצמותיך .ודמך צונן
.התבוננות אין בעיניך אשר תלטש
...ראו נא זאת, שועי
.כדבר הרגל
.רק זה ולא יותר
.הלא תשבו
,הן זר אני
לעצם תכונתי כי אתבונן
,ויש אתך לראות מראות כאלה
,ואדום לחייך בעינו .עת לחיי חורות מפחד
?מה המראות, מילורד .הואילו אל נא תדברו-
.הן רק ירעו לו
.שאלה אך תרגיזנו
ואל תקפידו .על סדר לכתכם. מהרו
,לילה טוב .והחלמה מהירה להוד רוממותו
.שלום ולילה טוב לכל
.בדם חפצו
.הדם, אומרים, בדם חפצו
?מה שעת הלילה
,כמעט בריב עם בוקר .מי יגבר
ומה תאמרי ?מקדוף נמנע מבוא לחג קראנו
.חסרת סם כל החיים
.שנה
.אלך אל המכשפות
.הגד תגדנה עוד
גמור עמי לדעת הכל עד .קצה הרוע, ולו ברע שבדרכים
.למען טובתי הכל יסוג אחור
,כבר עד צואר בדם חציתי ,אם לעמוד אבה
לשוב או לעבר .הטורח הוא שוה
,זרות בליבי, ליד תשוקתן
.וטרם נתבונן יש לעשותן
,השבעתיכן במלאכתכן ,ואיך נודעה לכן אחת היא לי
.ענוני
.דברו, ציויתי
,היה עז כארי, היה גאה
.ולרגונים בסתר אל תשעה
.מקבת' לא ינוצח לנצח
עד יער בירנם לדונסינן
.יצעד ויעלה עליו
.שמור נפשך מפני מקדוף
.שמור נפשך מפני אלוף פיף
.שלחני, רב לך
.שמור נפשך מפני מקדוף .שמור נפשך מפני מקדוף-
.שמור נפשך מפני אלוף פיף .שמור נפשך מפני מקדוף-
.שמור נפשך מפני אלוף פיף
.שמור נפשך מפני מקדוף-
.שמור נפשך מפני אלוף פיף
,היה אכזר
.עז לב, תקיף
,לזרוע אדם תשחוק
כי לא יוכל לפגוע .במקבת' ילוד אישה
.חיה אפוא, מקדוף ?מה פחדך לי
אך בטחון על בטחוני אוסיפה
:וערבון מיד גורל אקח .אתה תמות
?ראית את אחיות הכשף
.לא, מילורד
?האם על פניך לא עברו
.לא, באמונה, מילורד
,יבוא הנגף באויר תרכבנה
.וארורים כל הבוטחים בהן
?מי עבר
,הם שנים או שלושה, מילורד
.אליך דבר להם
.ברח מקדוף לאנגליה
?ברח לאנגליה .כן, אדוני-
עצה קלת כנף לא ישיגנה .המעשה אם לא ילך עמה
ראש בכורי לבי .גם בכורי ידי
.אומר ואעשה
.התופת אפלולית
.הנעשה אין להשיבו
.תורו סביב
.תלו כל מי שפחד בלשונו
,אבוא לפתע טירת מקדוף ,אלכוד את פיף
,אתן לפי חרב את אשתו, טפו
.וכל האומללים עליו מתיחשים
.לאט לי רהב הכסילים, לאט
.אעשה הפעם בעוד חפצי ילהט
!רצח
!הן לא עשיתי רע
!רצח
!לא
!לא, אנא, התינוקות שלי
!לא
.אין חפץ לי בחדשות עוד
.לו ינוסו כולם
עד יער בירנם ינתק אל דונסינן
.אין פחד בליבי
?ומלקולם מה הוא
?לא ילוד אישה
הן הרוחות יודעי גורל אנוש
:פסקו לי ככה
.'אל תירא, מקבת"
".כי לא יוכל לך ילוד אישה"
,הלא תנוסו, אלופים בוגדים
.אל האנגלים רודפי התפנוקים
?למה את מחשה
,העריץ הזה
,ששמו בלבד צורב את לשוננו
.נחשב לאיש ישר
.עתה עת לעזור
עינך בסקוטלנד
,תקים אנשי צבא
תיתן נשינו בלוחמים .למען קץ יקיץ למצוקתן
.וזו נחמתן, לשם פנינו
בפי דברים
שיש לזעוק בלב הישימון
.באשר לא תקחם שם אוזן
.שאר יקירי לי
?ושלום סקוטלנד כשהיה
,אבוי לה ארץ עניה
.כמעט תפחד לדעת את נפשה
,לא עוד אמנו שמה .כי אם קברנו
?מה פגע אחרון
אל נא לעד את פי יבזו אוזניך
כי הגה כבד יגון .הוא ישמיען מכל אשר שמעו
?מה שלום אשתי
,ביתך התקף
.את אשתך, טפך טבחו בלי רחמים
?מה, בן אדם
?את ילדי גם כן
,גם האשה גם הילדים ,והמשרתים
.וכל אשר נמצא
!הוא אין לו ילדים
אפרוחי החמודים
,והאם
?בחתף אכזרי אחד
.עמוד בזאת כגבר
.כן אעשה
.אולם כגבר גם אחוש את זאת
!מקדוף חוטא
.הן בגללך הרגו כולם
.תהי נא זאת כאבן המשחזת לחרבך
.יגון יהפוך לזעם
.ואל תקהה הלב, חמה מלאהו
בחסד מלך אנגליה .הוצע לי אלפי צבא
.הצבא ערוך
.ואין דבר חסר זולת פרידה
תן פני אל פני
.השד של סקוטלנד
.באשר תשיג אותו חרבי שימהו
,אם ימלט
.יסלח לו המרום
.את דונסינן רבה הוא מבצר
.מהם אומרים כי נטרפה דעתו
ששנאתם פחותה קוראים לזאת .חמת גבורה
אכן
נבצר ממנו עוד לאסור .רוחו המתפרעת בתוך אזור החוק
פקודיו עושים
.מחמת פקודה
.ולא מאהבה
עכשיו הוא חש
.כל רצח סתר בידיו דבק
.עדיין כתם יש
!צא, כתם ארור
!צא, אמרתי
.התופת אפלולית
!תוף, אדוני
!תוף
?חיל והוא נפחד
מה לנו לפחד אם יש יודע
ואין דין שלפניו נתן ?ברב עוזנו את הדין
אך מי פלל
?כי הזקן יש בו דם הרבה כל כך
.אלוף פיף אשה הייתה לו
?עכשיו היכן היא
?מה
ידים אלה ?הלעולם לא תהיינה נקיות
.רב לך, אישי
.רב לך
.אתה מקלקל הכל בחלחלה הזאת
.ריח הדם עודנו כאן
כל בשמי ערב .לא ימתיקו ריחה של יד קטנה זו
.רחץ ידך
.לבש חלוק שלך
.אל נא תהיה חור כל כך
.לישון
.דופקים בשער
.בוא
,בוא, בוא .תן לי ידך
.הנעשה אין להשיבו
.לישון
,השד ישחיר אותך .פרצוף גבינה
?מראה אוז כזה לך מנין
.עשרת אלפים
?אוזים, בליעל
.אנשי צבא, מילורד
,לך מרט פניך ,על פחדך תן סומק
.דרדק רפה מתנים
?מה צבא
.חיל אנגליה, אם טוב על אדוני
.הניפו את דגלינו בחומה
,עוד הרנה עוברת "!הם באים"
.עוז מגדלנו למצור ילעג
פה ישכבו
.עד אם רעב ודבר יאכלום
.דוקטור
.אלופי ממני בורחים
,האם ידעת סם שלשול ,חמיץ, שנונית
?אשר יגרוף את האנגלים מזה
?שמת מה מהם
.אכן, דבר מה, המלך
.אני שומע מהכנותיך
דוקטור, לו השלכת
,לבדוק מימי ארצי, למצוא הנגע
.ולאיתנה להשיבה
הלא הידד לך קראתי .עד הדו ישוב יקרא הידד
.מתה המלכה, מילורד
.לו מתה אחר כך
.הן יש מועד לה לבשורה כזאת
,מחר
,ועוד מחר
זוחל בצעד צב מיום ליום
.עד תג אחרון בספר הדורות
וכל תמולינו לכסילים האירו .דרכם אל בור קברם
.דעך
.דעך, הנר
,חיים רק צל עובר
,שחקן מסכן
טופף טורף שעתו על הבימה
.ואין לו זכר עוד
,ספור בדים הוא ספרו אויל
,מלא שאון וזעם
.ופשר אין
?מה הרעש
,זעקת נשים היא .אדוני הטוב
.כמעט שכחתי טעמו של פחד
היו ימים
וכל דמי קפא לקול צוחה בליל
,ושער ראשי
,לשמע מעשה נורא
.סמר כמו חי
.בטני זועות מלאתי
,האימה ,מידעה לרעיוני בי רצח
.לא תבעיתני עוד
.ספר, מהרה
.מלכי רב חסד
,הנני למסור אשר ראיתי בעיני
.אך לא אדע כיצד
!סיטון
.קרבי נהפכים מדי אראה
!שמע, סיטון
בזה הקרב כסאי יכון לעד
.או ימוגר
.חיים שבעתי
,נתיב חיי היה עלה נובל
.צהוב
...וכל אשר לוית חן לזקנה
,כבוד
,חיבה
,משמעת
,רב רעים
,לא לי יחל לאלה
,אך תחת זאת
,קללות
,לא ברמה
,כי בעמק לב, כבוד שוא ,רק הבלי פה
אשר הלב הדל לדחות ירצה .ולא יעז
.סיטון
,הכל אמת, מילורד .אשר סופר
.פה אלחם עד יקרע בשרי מעצמי
.הביא שריוני .עדין אין בו צורך-
!אשים אותו עלי
.עד יער בירנם יבוא לדונסינן
.הך הפעמון
!לנשק, והחוצה
!עריץ, הראה פניך
.מה בצע אם אברח אם אשאר
כמעט נלאיתי נשוא את אור היום
לא מלא היקום ישוב .ישקע בתהום
.פחי, רוח
.בוא, הרס רב
.לו רק אמות חמוש נשקי בקרב
.למוט אוסרתי
.לא אוכל לנוס
.כדב כבול אסב ואלחם
?ומי זה לא ילוד אישה
.אותו אירע ולא איש זולתו
מדוע אתראה ככסיל רומי ?ועל חרבי אפול
,כל עוד נפשות אדם אראה .יהי דמן שותת
.סב, כלת תופת
.סב
.מכל אדם אותך לראות נמנעתי
.שוב לך
.נפשי רותה מדם ביתך הרבה מדי
.מילים אין בלשוני
.קולי - חרבי
.לשוא אתה עמל
יקל לך לגזר בחרבך אויר לא יגזר
.משפך דמי
.תן להט חרבך על ראש בן פגע
יד קסם את נפשי תשמור
.ואין לילוד אישה שליטה עלי
!אמר נואש לקסם
ושאל את השטן אשר עבדת ויגדך
.מקדוף מרחם אם בטרם עת נקרע
,ארור הפה אשר הגיד לי זאת
.כי מפניו נמוג בי לב הגבר
.לא אלחם בך
,הן תכנע אפוא, מוג לב
.ותהי לראוה ולזעוה לדור
,כדין מפלצת נדירה מאוד
את תמונתך על מוט
:נתקע וכתובת
,בזה תראו את העריץ"
".'מקבת"
,לא אכנע
,ללחך עפר רגלי מלקולם הרך
.להיות לאספסוף שרקה וקלס
,ולו יבוא לדונסינן היער
,ולו אתה נגדי
,לא ילוד אישה
.עוד זאת הפעם אנסה כחי
.מגן הקרב אחגור
.הכון, מקדוף
,ארור אשר יאמר ראשון
"!ידך אסף"
,לאבל רב מזה ראוי הוא .את המגיע לו אני אתן לו
.לרב מזה אינו ראוי
,יחי
!מלך סקוטלנד
!יחי מלך סקוטלנד
הוכן וסונכרן על-ידי Qsubs מצוות dvodvo123
"'מקבת"
- במאי: ג'סטין קורזל -
תסריט: טוד לואיסו ג'ייקוב קוסקוף ומייקל לסלי
על-פי המחזה .מאת ויליאם שייקספיר
- מייקל פסבנדר -
- מריון קוטיאר -
- פאדי קונסידין -
- שון האריס -
- ג'ק ריינור -
- אליזבת' דביקי -
- דיוויד ת'ווליס -