‫בפרקים הקודמים של "אבודים":
‫כשהיית שם, ג'יימס,
‫אמרת שווידמור ‫שומר על חדר בצוללת.
‫שהוא שומר על משהו ‫שהוא לא רצה שתראה.
‫כן, אז מה?
‫אני לא אוהב סודות.
‫אמרת לי שהבאת אותי לאי ‫כדי לעשות משהו חשוב.
‫מתי מתחילים?
‫רוצי.
‫האנשים האלה מסוכנים מאוד. ‫אנחנו צריכים ללכת, ועכשיו.
‫תוביל את הדרך.
‫האיש הזה רוצה לעזוב את האי, ‫והמטוס הוא הדרך היחידה שלו.
‫רוצה לדעת לאן הולכים? ‫אנחנו הולכים לעצור אותו.
‫איך תמנע ממנו לעלות למטוס?
‫נצטרך להשמיד אותו.
‫בעולם של סכסוכים ושל ייסורים
‫יש עובדה אחת ‫שכולנו יכולים להסכים עליה,
‫כולם אוהבים את הוגו.
‫הוא ממשפחה דלת אמצעים. ‫הוגו רייס תמיד היה קרן אור
‫לכל מי שנקרה בדרכו.
‫הרומן של הוגו עם עוף...
‫"פתיחה מחודשת חגיגית ‫של 'מר קרקורי'"
‫הוביל אותו לרכוש ואחר כך להרחיב ‫את רשת "מר קרקורי"
‫ולהפוך אותה ‫לתופעה כלל-עולמית.
‫הצלחתו של הוגו ‫צמחה בקצב מפתיע,
‫אך ההצלחה הכלכלית ‫לא הייתה הסוף אלא רק ההתחלה.
‫"הארגון להגנה על בע"ח"
‫הוגו נהיה ‫שם נרדף לנתינה.
‫פארקים, מגרשי משחקים,
‫בתי חולים,
‫"תא 2"
‫בית הילדים של "מר קרקורי".
‫"החווה הניסיונית של מר קרקורי"
‫נדבנות חסרת תקדים. ‫וזה מביא אותנו לערב זה
‫ולפתיחת אגף הוגו רייס ‫לפליאונטולוגיה
‫במוזאון "גולדן סטייט".
‫קרן אור של תרבות ‫הנושאת את שמו
‫של אחד התורמים הגדולים ‫של עירנו.
‫גבירותיי ורבותיי, ‫איש השנה שלנו, הוגו רייס.
‫פרס מגניב, אה? ‫כן, הוגו.
‫ערב "הקרן האנושית" בשבת. ‫תוכלי להגיע?
‫עוד פרס. ‫כולם אוהבים את הוגו.
‫אתה יודע מי לא? ‫נשים.
‫אימא! ‫-אתה צריך אישה בחיים שלך,
‫בעיקר אחת שלא הניקה אותך כשהיית תינוק. ‫-זה מגעיל.
‫ואני עסוק מכדי לפגוש מישהי. ‫-אתה לא עסוק מדי,
‫אתה מפוחד מדי. ‫-אני לא מפחד.
‫יופי, כי יש לך פגישה מחר.
‫באמת? ‫-הבת של השכנה של סבא טיטו,
‫רוזליטה. היא הסכימה ‫להיפגש איתך לארוחת צהריים.
‫איך היא? ‫-מוכנה להיפגש איתך.
‫אימא! ‫-אתה הולך!
‫היא תמות עליך.
‫ואם לא, נמצא מישהי שכן.
‫"ליבי"
‫קרו הרבה דברים מטורפים.
‫הלוואי שיכולתי ‫לדבר איתך עליהם.
‫הרבה אנשים באים ‫ומדברים איתי אחרי שהם...
‫את יודעת, מתים.
‫חבל שאת לא עושה את זה.
‫הוגו!
‫אתה מוכן ללכת?
‫כשאחזור, נצא. ‫-לאן את הולכת?
‫ל"סלע השחור". כדי להשמיד ‫את המטוס צריך דינמיט.
‫את בטוחה שזה הצעד הנכון? ‫-לא. אבל זה הצעד היחיד שלנו.
‫את המומחית.
‫של מי הקבר הזה?
‫קראו לה ליבי. ‫היא הייתה בזנב המטוס.
‫היינו לפני פגישתנו הראשונה.
‫זה היה אמור להיות פיקניק.
‫אבל... אז היא נרצחה.
‫אני מצטערת.
‫כן, גם אני.
‫היי.
‫מה אתה עושה פה?
‫באתי כדי למנוע ממך ‫להרוג את כולם.
‫"אבודים"
‫יש לך משהו להגיד?
‫למה לי לסמוך עליך?
‫רצחת את ליבי ואת אנה לוסיה. ‫-זה לא משנה כרגע.
‫החשוב הוא שאתה עומד להפליג ‫לאי השני ולפוצץ את המטוס.
‫אנשים ימותו, הרבה אנשים. ‫וזה יהיה באשמתך.
‫מה?
‫כי הרבה אנשים ‫שומעים בקולך עכשיו, הרלי.
‫הרלי.
‫עם מי אתה מדבר?
‫עם אף אחד.
‫בוא. הולכים.
‫רוצה עוד ‫חטיפי טורטיה ביתיים?
‫בטח, למה לא.
‫תשאיר את זה. ‫אני נפגש עם מישהי.
‫היא מאחרת. ‫-טוב. הטורטיות בדרך.
‫הוגו?
‫היי. נעים להכיר. וואו.
‫לא ציפיתי למישהי כמוך. ‫-סליחה?
‫את יודעת, מישהי כל כך... ‫יפה.
‫בבקשה, שבי.
‫את לא נראית כמו רוזליטה.
‫לא קוראים לי רוזליטה. ‫אני ליבי.
‫אז... ‫את לא הפגישה העיוורת שלי?
‫לא, רק ראיתי אותך ממול.
‫איך ידעת איך קוראים לי?
‫אם אספר לך ‫תחשוב שאני משוגעת.
‫לא נכון.
‫הוגו, אתה מאמין שיכול להיות ‫חיבור בין שני אנשים?
‫נפשות תאומות?
‫אולי.
‫אתה לא זוכר אותי, נכון?
‫אני אמור לזכור?
‫מה את עושה, אליזבת?
‫את מטרידה את האיש הזה? ‫-לא, הוא חבר ותיק.
‫האמת היא שרק עכשיו... ‫רגע, מה קורה?
‫אני מתנצל על ההפרעה. בואי.
‫ד"ר ברוקס, תן לי רק... ‫-"דוקטור"?
‫סליחה, היא הלכה לאיבוד. ‫-הלכה לאיבוד? מאיפה היא?
‫כל מה שאמרתי, הוגו... ‫דבריי היו רציניים.
‫סלח לנו.
‫"ספניש ג'וניז"
‫כן, ארבעתנו.
‫"סנטה רוסה - מוסד לחולי נפש"
‫טוב, בואו נלך. ‫צריך להגיע לקטמרנים
‫ולהפליג ‫לאי הידרה לפני שיחשיך.
‫הבאת את הדינמיט? ‫-ארבעה מקלות.
‫מספיק כדי להשמיד ‫את תא הטייס ואת כל המכשירים.
‫המטוס הזה לא ימריא לעולם.
‫אני לא בטוח שזה רעיון טוב.
‫כהתחלה, ‫הדינמיט ממש לא יציב.
‫אתה מוכרח לסמוך עליי. ‫התכוננתי לזה כל חיי.
‫לפוצץ דברים? ‫-להגן עליכם.
‫לפוצץ את המטוס? ‫איך זה מגן עלינו?
‫בלי המטוס, ה"דבר" ההוא ‫לא יוכל לעזוב את האי.
‫גם אנחנו לא,
‫ואז ניתקע פה איתו, ‫והוא יכעס עלינו.
‫ג'ייקוב אמר ‫שריצ'רד יידע מה לעשות,
‫וריצ'רד אמר לפוצץ את המטוס, ‫נכון?
‫כן.
‫ג'ייקוב לא אמר לי על זה שום דבר.
‫אולי ריצ'רד טועה?
‫הוגו, אני פועלת למענך, ‫למען כולכם.
‫אין דבר חשוב מזה. ‫הדבר הזה מרושע,
‫ושאלוהים יעזור לנו ‫אם הוא יעזוב את האי, כי...
‫זה יהיה כידון?
‫עוד לא ברור לי ‫מה זה יהיה, ג'יימס.
‫בבוא הזמן הוא יגיד לי. ‫-התחלת לדבר עם עצים?
‫סוייר. ‫-מה?
‫אפשר לעזור לכם במשהו?
‫אם אתה יכול לעזור במשהו? ‫אולי תעשה משהו?
‫המניאקים מהאי השני חטפו את ג'ין, ‫ואנחנו יושבים בחיבוק ידיים.
‫יש הבדל בין לשבת בחיבוק ידיים ‫לבין המתנה.
‫אז למה אנחנו ממתינים?
‫הצלחתם לחזור לאי הזה ‫רק מפני שעשיתם את זה יחד.
‫נוכל לעלות למטוס ולעזוב ‫רק אם זה יקרה באותה הצורה.
‫אנחנו מחכים שהחברים שלך ‫יגיעו הנה, קייט. הוגו, סון, ג'ק.
‫רק ככה נצליח לעזוב ‫את הסלע שכוח האל הזה.
‫לא נראה לי שזה יקרה. ‫-בואי נקווה שאת טועה.
‫איפה היית?
‫אפשר לדבר איתך לבד?
‫כמובן.
‫היה בסדר? ‫-כן.
‫ווידמור ראה אותך?
‫לא, אבל אנשיו ראו. ‫-והנחת להם לחיות?
‫לא היה טעם להרוג אותם ‫כי השגתי את המטרה שלי.
‫גילית מה הם הסתירו בצוללת?
‫בהחלט.
‫"דוסטויבסקי - ‫מכתבים מהמחתרת"
‫מה עכשיו?
‫נשיג עוד דינמיט. ‫אחרת, מותה יהיה לשווא.
‫אולי היא מתה כדי ללמד אותנו ‫להתרחק מדינמיט?
‫ג'ק, אני מוכן להסתכן.
‫ריצ'רד, הבטחתי לסון ‫שאעזור לה לעזוב את האי הזה.
‫ג'ק... חבל מאוד שעשית את זה.
‫אם זה משפר את הרגשתך, תאשים אותי. ‫-אני חושב שריצ'רד צודק.
‫זאת הדרך היחידה.
‫סמוך עליי, ג'ק.
‫טוב.
‫יופי. בואו נזוז.
‫"יום טוב לכם, ‫חטיפי ערבה חדשים"
‫38. מספר 38.
‫מר רייס. איזה כבוד! ‫-תן לי דלי, משפחתי.
‫כמובן. מיד, אדוני.
‫41. מספר 41.
‫מה?
‫מצטער.
‫ראיתי אותך פעם? ‫-אני בעל המקום.
‫אולי ראית את הפרסומת שלי. ‫רוצה מחזיק מפתחות?
‫לא, זה לא מהפרסומת.
‫טסת בטיסת "אושיאניק" 815,
‫לפני שבוע, מסידני? ‫-כן.
‫גם אני. ‫-וואו, איזה צירוף מקרים.
‫תקשיב... אפשר להצטרף אליך, ‫בזמן שאני מחכה להזמנה שלי?
‫בבקשה. ‫-יש לך המון עוף!
‫אני אוכל כשאני מדוכא. ‫-איך קוראים לה?
‫פגשתי בחורה בפגישה עיוורת.
‫וזה לא הלך כמו שקיווית?
‫היא ממש אדירה. ‫יש רק בעיה אחת, היא משוגעת.
‫כל הנשים קצת משוגעות, אחי.
‫לא, זאת באמת חיה ‫בבית משוגעים.
‫ראיתי את הרכב. היא מטורפת.
‫היא התחילה בצורה שפויה,
‫אבל אז היא אמרה לי ‫שאנחנו כבר מכירים,
‫ואת זה הייתי זוכר.
‫תגיד לי משהו. האמנת לה ‫כשהיא אמרה שהיא מכירה אותך?
‫כן.
‫בערך.
‫אני אומר, ‫תפעל לפי תחושת הבטן שלך.
‫אולי כדאי...
‫שתבדוק מאין היא חושבת ‫שהיא מכירה אותך
‫לפני שאתה מוותר עליה.
‫42. הזמנה מספר 42.
‫זה שלי, אחי.
‫היה נחמד להיתקל בך.
‫שלום. ‫-שלום.
‫סליחה על שסעיד קשר אותך,
‫אבל הוא פחד שתברח ‫לפני שנספיק לדבר.
‫אני לא מאשים אותו. ‫אם כי, כמו שהסברתי לו קודם,
‫גם לי אין לאן לברוח, אחי.
‫אם זה לא הטיעון הכי טוב נגד שבי ‫ששמעתי,
‫אני לא יודע מה כן.
‫אפשר לשאול אותך ‫כמה שאלות, דזמונד?
‫כמובן.
‫למה צ'רלס ווידמור ‫הביא אותך חזרה לאי?
‫נוכח העובדה שנחטפתי ‫תצטרך לשאול אותו.
‫הוא היה באבטחה כבדה. ‫-זרקו אותי לתוך צריף עץ
‫והפגיזו אותי בכמות אדירה ‫של אנרגיה אלקטרומגנטית.
‫אם אפשר לשאול, דזמונד,
‫איך אתה בטוח כל כך ‫במה הוא הפגיז אותך?
‫לפי הניסיון שלי.
‫אתה יודע מי אני? ‫-כמובן.
‫אתה ג'ון לוק.
‫תחזור למחנה. ‫אחזור בקרוב.
‫לאן אתה הולך? ‫-דזמונד ואני יוצאים לסיבוב.
‫אני רוצה להראות לך משהו.
‫זה מעורר מחשבה, לא?
‫מה? ‫-אילנה.
‫נבחרה במיוחד בידי ג'ייקוב,
‫אומנה לבוא ולהגן עליכם, ‫המועמדים.
‫היא רק הספיקה להגיד לכם ‫מי אתם, ואז התפוצצה.
‫לאי לא היה צורך בה יותר.
‫אני תוהה מה יקרה ‫כשלא יהיה לו צורך בנו יותר.
‫טוב, זה יימשך כמה דקות.
‫אני לא רוצה שאף אחד חוץ ממני ‫ייגע בדינמיט, לכן אכנס לבד.
‫איפה הוגו? ‫-חשבתי שהוא מלפנים, איתך.
‫רוצו!
‫קדימה! קדימה!
‫למה עשית את זה, לעזאזל?
‫אני מגן עלינו.
‫מה עבר לך בראש, לעזאזל? ‫-תירגע.
‫מה אנחנו אמורים לעשות עכשיו? ‫-זהו זה.
‫אנחנו מתים.
‫הייתי שמח לקבל אזהרה, הוגו.
‫אמרתי "רוצו".
‫למה עשית את זה? ‫-מייקל אמר לי.
‫מי? ‫-מייקל.
‫הוא אחד האנשים שחוזרים ‫וצועקים עליי אחרי שהם מתים.
‫הוא אמר לי למנוע מכולם ‫לפוצץ את המטוס,
‫כך ש... אם אין דינמיט, ‫אין יותר פיצוצים.
‫זה קורה הרבה, ‫שמתים צועקים עליך?
‫לא מעט.
‫ואתה פשוט שומע בקולם?
‫אנשים מתים ‫אמינים יותר מאנשים חיים.
‫איך אפשר לעזור לך, מר רייס?
‫רציתי לשאול אותך ‫על הבחורה ההיא, ליבי.
‫רציתי, אולי... להיפגש איתה.
‫זה לא רעיון טוב. ‫היא לא אדם בריא.
‫היא בריאה מספיק ל... ‫יציאה למסעדה מקסיקנית.
‫זאת הייתה טעות שלי. ‫טעיתי בהערכת המצב שלה.
‫המצב שלה? ‫-יש לה בעיות בתפיסת המציאות.
‫מה זאת אומרת? ‫-נראה לי שלא כדאי
‫שתיפגש איתה כרגע.
‫זה רק יבלבל אותה. ‫-אמרת: "נראה לי שלא".
‫זאת אומרת שאולי ‫תסכים בכל זאת.
‫אולי אם זה קרוב משפחה.
‫או תורם נדיב?
‫סליחה?
‫חדר המשחקים נראה לי די עלוב ‫בדרך פנימה.
‫מה אפשר לקנות ‫ב-100 אלף, לדעתך?
‫נזכרת?
‫לא. מצטער.
‫אם כך למה באת?
‫מאין, לדעתך, ‫את מכירה אותי?
‫אני לא יודעת.
‫אני יודעת שזה לא יישמע הגיוני.
‫נסי אותי.
‫לפני כמה ימים צפיתי בטלוויזיה ‫והייתה פרסומת שלך,
‫וברגע שראיתי אותך ‫משהו הכה בי.
‫הציפו אותי זיכרונות מחיי,
‫אבל אלה היו...
‫חיים אחרים.
‫איזה סוג של זיכרונות?
‫הייתה התרסקות מטוס,
‫ו... הייתי על אי.
‫ואני הייתי שם?
‫ככה נראה לי. ‫הכרנו זה את זה.
‫חיבבנו זה את זה.
‫ואז, כשהגעתי הנה, ‫זה היה כמעט...
‫כמו שהייתי פה בעבר. ומשום מה, ‫הוגו, אני זוכרת שגם אתה היית פה.
‫זאת הפעם הראשונה שלי ‫בבית חולים לחולי נפש.
‫כן, אני יודעת. אבל אני ‫לא יכולה להפסיק לחשוב עליך.
‫לכן כשראיתי אותך ‫הייתי מוכרחה לדבר איתך
‫כי אם אתה זוכר אותי...
‫הלוואי שזכרתי, ליבי, אבל... ‫אני לא זוכר.
‫מצטער. ‫-זה בסדר.
‫זה בסדר.
‫אני משוגעת. ‫-כן, כנראה, אבל...
‫לכל אחד יש בעיות, נכון?
‫צריך הרבה אומץ ‫כדי לגשת לאדם זר
‫ולהגיד לו שאת מכירה אותו ‫מאיזה יקום מקביל.
‫מפחיד אותי ‫אפילו להגיד שלום לבחורה.
‫הולך לך בסדר גמור.
‫את יכולה אולי... ‫לצאת מפה?
‫לקבל חופשה ליום אחד או... ‫-כן. אני כאן מרצוני.
‫אם כך...
‫בא לך... ‫לעשות משהו?
‫זאת אומרת... ‫לצאת לפגישה?
‫כן.
‫בשמחה.
‫תזכיר לי, דזמונד, כמה זמן ישבת ‫בבונקר ולחצת על הכפתור ההוא?
‫שלוש שנים.
‫והנה אתה. ‫לא הספיק לך.
‫לולא ידעתי משהו אחר, הייתי אומר ‫שהאי הזה רוצה לחסל אותך.
‫אתה יודע משהו אחר? ‫-סליחה?
‫אין בי שום דבר מיוחד, אחי.
‫האי הזה רוצה לחסל את כולנו.
‫נכון.
‫מה?
‫מי זה?
‫תתעלם ממנו.
‫אתה מכיר את הילד הזה? ‫-אמרתי לך להתעלם ממנו.
‫לאן אתה הולך?
‫עם בן, לכפר של דארמה. ‫עוד יש שם רימונים? חומרי נפץ?
‫כן, נראה לי. ‫-אם כך, לשם נלך.
‫אולי כדאי שנדבר על זה רגע. ‫-לדבר? אין זמן לדבר.
‫אבל אם אתה יודע מה צריך לעשות ‫ואיך אפשר למנוע מהדבר הזה
‫לעזוב את האי בלי לפוצץ ‫את המטוס, תגיד לי. תגיד לכולנו.
‫אני יודע מה צריך לעשות.
‫באמת? מה?
‫צריך לדבר עם לוק. ‫-אתה רוצה שנמות?
‫זה לא רעיון שלי. ‫זה רעיון שלו.
‫ג'ייקוב אומר שצריך לדבר עם לוק. ‫-ג'ייקוב נמצא פה עכשיו?
‫כן.
‫תשאל אותו מהו האי. ‫-מה?
‫לפני זמן מה ‫ג'ייקוב אמר לי מהו האי.
‫אם הוא באמת עומד לידי ‫פשוט תשאל אותו.
‫אני לא צריך להוכיח לך ‫שום דבר, ריצ'רד.
‫או שתבוא איתי ‫או שתמשיך לנסות לפוצץ דברים.
‫ההחלטה בידיך, בנאדם.
‫הוא משקר.
‫ג'ייקוב לא אומר לנו מה לעשות כי ‫ג'ייקוב אף פעם לא אומר לנו מה לעשות.
‫אסביר לכם במילים פשוטות.
‫אם הדבר הזה יעזוב את האי, ‫זהו זה. זה נגמר.
‫מה נגמר? ‫-הכול.
‫אני אשמיד את המטוס הזה, ‫ואני זקוק לעזרה רבה ככל האפשר.
‫מי בא איתי?
‫.אני.
‫ראיתי את הדבר הזה בפעולה, ‫בנאדם. הוא לא רוצה לדבר.
‫מצטער.
‫עוד מישהו?
‫מצטער, ריצ'רד. אם ג'ייקוב אומר ‫לדבר עם לוק, צריך לדבר עם לוק.
‫אני אלך עם הוגו. ‫-באמת?
‫אל תפריעו לנו.
‫טוב, הרלי.
‫בוא נדבר עם לוק.
‫"האם טעינו?"
‫קרוב לוודאי.
‫ומה אתה מציע...
‫שנגיד ללוק כשנגיע?
‫איך שוברים את הקרח ‫עם "מפלצת העשן"?
‫אל תדאג.
‫יש לי הרגשה ‫שהוא ידבר יותר מאיתנו.
‫או שהוא פשוט יהרוג את כולנו.
‫כן. הוא מסוגל.
‫לא ראיתי שם את ג'ייקוב.
‫אמרתי את זה ‫כי רציתי שכולם ישמעו בקולי.
‫אני יודע. ‫-אז למה באת איתי?
‫מאז ג'ולייט מתה,
‫מאז שג'ולייט מתה בגללי...
‫רק רציתי לתקן את זה.
‫אבל אני לא יכול. ‫אני לא מסוגל לתקן את זה.
‫אין לך מושג כמה קשה לי ‫לשבת בצד
‫ולתת לאנשים אחרים ‫להגיד לי מה לעשות,
‫אבל אולי זה העניין.
‫אולי...
‫אולי אני אמור לוותר על שליטה.
‫אלא אם כן... ‫הוויתור שלך יהרוג אותנו.
‫הרעיון ללכת אל לוק הוא שלי, ‫לא של ג'ייקוב.
‫הרלי, ביקשת שאסמוך עליך.
‫הנה, אני סומך עליך.
‫וטוב שכך, כי... ‫אין לי מושג לאן אני הולך.
‫רגע. זה בסדר. ‫נראה לי שאני יודע מה זה.
‫כן? מה זה?
‫חכו פה.
‫היי, אתה פה?
‫מייקל!
‫אתה תקוע באי, נכון?
‫בגלל מה שעשיתי. ‫-ו...
‫ויש פה אחרים כמוך, נכון?
‫אלה הלחישות.
‫כן. אנחנו אלה ‫שלא יכולים להמשיך הלאה.
‫אתה יודע איפה לוק?
‫שם.
‫תודה.
‫אפשר...
‫לעזור לך במשהו?
‫אל תמות.
‫בסדר.
‫והרלי...
‫אם תראה את ליבי פעם
‫תגיד לה שאני מצטער מאוד.
‫אעשה את זה, בנאדם.
‫הבאתי שישה סוגים של גבינה.
‫אני לא מבין בזה כלום, ‫אבל המוכרת אמרה שזה טעים.
‫חשבתי שאת אוהבת גבינה ‫כי... כל אחד אוהב גבינה.
‫משהו לא בסדר? ‫-לא בדיוק, פשוט... מוזר.
‫היית פה פעם? ‫-לא.
‫פשוט להיות פה איתך, ‫זה כל כך... מוכר.
‫זה כמו פגישה ‫שמעולם לא הייתה לנו.
‫וואו, אני נשמעת ‫מטורפת לגמרי, מה?
‫לא.
‫לא לגמרי.
‫למה אתה בכלל ‫רוצה להיות איתי?
‫למה את רוצה להיות איתי?
‫מה?
‫בחייך, תראי אותי.
‫אני רוצה להיות איתך ‫כי אתה מוצא חן בעיניי.
‫כן, אבל... ‫אני מוצא חן בעינייך כי...
‫יש לך הזיות.
‫מה? מה קרה?
‫בנאדם... ‫-מה?
‫אני...
‫נראה לי שאני נזכר במשהו.
‫כן?
‫זאת אומרת ש... ‫אני לא משוגעת?
‫לא, אני חושב שלא.
‫הגענו.
‫מה זה? ‫-באר.
‫תן לי לנחש. ‫אתה תוהה מה העומק שלה.
‫קראת את המחשבות שלי.
‫יש לך מושג עד כמה ‫הבאר הזאת עתיקה, דזמונד?
‫עתיקה מאוד?
‫בדיוק. עתיקה מאוד.
‫עתיקה כל כך עד שהאנשים שחפרו ‫את הבאר הזאת חפרו אותה בידיים.
‫אלוהים יודע כמה זמן זה נמשך.
‫עבדו קשה כדי להגיע למים.
‫הם לא חיפשו מים.
‫הם חיפשו תשובות.
‫פעם, מזמן, מקומות ‫כמו המקום שאנחנו עומדים בו
‫גרמו למחוגים של מצפנים ‫להסתובב,
‫ובעלי המצפנים רצו לדעת למה, ‫לכן הם חפרו.
‫הם מצאו את מה שחיפשו?
‫לא. הם לא מצאו.
‫רציתי שתראה את זה, ‫דזמונד,
‫כי צ'רלס ווידמור ‫לא מתעניין בתשובות.
‫רק השליטה מעניינת אותו.
‫הוא הביא אותך חזרה לאי
‫כדי שתעזור לו ‫למצוא את מה שהוא מחפש.
‫אחרי הכול, ‫זאת אינה הבאר היחידה.
‫ובגלל זה רצית שאראה את זה?
‫למה אתה לא מפחד?
‫סליחה?
‫אתה כאן, ‫באמצע הג'ונגל, איתי.
‫אף אחד לא יודע שאתה כאן.
‫למה אתה לא מפחד?
‫מה הטעם לפחד?
‫מה שלום החבר שלנו?
‫כבר אין צורך ‫לדאוג בנוגע אליו.
‫איפה היית?
‫יצאתי לטיול, ג'יימס.
‫אם כבר חילצת עצמות, אולי...
‫בן זונה!
‫היי. ‫-שלום, הוגו.
‫אני לא יודע מי אתה
‫ומה אתה רוצה. ‫אבל אנחנו צריכים לדבר איתך.
‫אנחנו?
‫אני לא לבד.
‫העניין הוא שלכם יש נשק ‫ולנו יש נשק,
‫ואני לא רוצה שמישהו ייפגע ‫או ימות.
‫אנחנו לא נעשה שום דבר,
‫ואני רוצה שתבטיח ‫שגם אתה לא תעשה שום דבר.
‫אני מבטיח.
‫טוב, חבר'ה. ‫צאו.
‫שלום, ג'ק.
‫שלום.
‫אתה מחכה למישהו מסוים?
‫סליחה? ‫-שמתי לב שאתה חונה פה
‫ומסתכל בילדים, ו... ‫זה בית ספר.
‫יש לך ילד שלומד פה?
‫לא, אני... ‫רק עכשיו עברתי לגור בשכונה
‫ואני מחפש בית ספר לבן שלי.
‫איך קוראים לבן שלך? ‫-צ'רלי.
‫כמורה במקום הזה ‫אני יכול להמליץ לך לחלוטין.
‫זה בית ספר נהדר.
‫טוב לשמוע. תודה. ‫טוב, היה נחמד לדבר איתך.
‫יום טוב.
‫תתקשרו למוקד החירום! עכשיו! ‫מר לוק?
‫אלוהים...
‫אל תזוז. ‫נביא אותך לבית החולים. מר לוק!
‫מר לוק, אתה שומע אותי?
‫"אבודים"