‫בן זונה!
‫ג'ין. תתעורר. ‫תתעורר.
‫סוייר.
‫כמה זמן ישנתי? ‫-די הרבה.
‫חשבתי שאתה צריך לנוח. ‫-קלייר ולוק. איפה הם?
‫לא יודע. הם אמרו ‫שיחזרו לפני הזריחה.
‫מוכרחים להסתלק מפה ‫לפני שהם יחזרו.
‫רגע. ‫אני עם לוק.
‫זה לא לוק.
‫כן, אני יודע.
‫מי שהוא לא יהיה, הוא אומר ‫שהוא יכול להוציא אותנו מהאי.
‫אני לא יכול לעזוב. ‫יכול להיות שסון פה.
‫בסדר. אם היא פה ‫אני מבטיח לך שלא נעזוב בלעדיה.
‫מה זה? ‫-הם חזרו.
‫שלום.
‫שלום גם לך.
‫וואו.
‫ג'ימי.
‫אתה... ‫מדהים.
‫גם את לא רעה.
‫מותק. ‫-כן.
‫לא היית אמור להיפגש ‫עם ההוא בתשע?
‫כן, אז מה?
‫עכשיו 08:42.
‫לעזאזל!
‫לא היית אמורה לראות את זה.
‫ג'ימי, מה אתה עושה ‫בכל הכסף הזה?
‫הפגישה הזאת, זאת השקעה פוטנציאלית. ‫אנחנו נכנסים לזה 50-50.
‫הוא רוצה לראות את הכסף מראש.
‫אל תדאגי, זה לא יימשך הרבה זמן. ‫תכף אחזור,
‫ואז את ואני נצא לסיבוב...
‫תתרחק מהמזוודה.
‫תירגעי, מותק. ‫-תבין, חמודי,
‫אני יודעת לזהות נוכלים. ‫אני נשואה לנוכל.
‫אני מכירה את התרגיל הזה.
‫מה, המזוודה נפתחה לך בטעות?
‫אני נראית לך מטומטמת? ‫-די מטומטמת, כן.
‫סליחה? ‫-זאת מלכודת.
‫מסחרית חונה בחוץ.
‫בחדר יש מכשירי ציתות. ‫המקום הזה מוקף בשוטרים.
‫תניחי את האקדח הזה ‫ונמצא פתרון.
‫לא אכפת להם ממך. ‫הם מעוניינים בבעלך.
‫יש מכשיר איתור במזוודה. ‫סך הכול היית צריכה
‫לקחת אותה למקום ‫שבעלך מתחבא בו.
‫אתה באמת מצפה שאאמין שאתה ‫משתף פעולה עם המשטרה?
‫אם המקום הזה מוקף, ‫למה אף אחד לא בא להציל אותך?
‫אני לא צריך שיצילו אותי.
‫כי את תעשי את המעשה הנכון ‫ותניחי את האקדח.
‫אבל אם לא תעשי את זה, אני ‫רק צריך להגיד את מילת הקסם
‫ואז הדלת הזאת תיפתח. ‫-אתה נוכל מחורבן.
‫לה-פלר. ‫-לה-מה?
‫משטרה! ‫עזבי את האקדח!
‫ידיים מאחורי הגב.
‫הלכת עד הקצה, מה? ‫-רק ככה אפשר.
‫"משטרה"
‫תתלבש, ג'ים. ‫-בסדר, שותף.
‫אתה שוטר? ‫-הפתעה.
‫קדימה.
‫"אבודים"
‫כאן גרת?
‫כן.
‫מה זה?
‫זה כל מה שהיה לי.
‫טוב, תקשיבו. ‫בואו, תתאספו.
‫אני יודע שכולם עייפים.
‫ערב ארוך וטראומתי ‫עבר על כולנו.
‫ויש לכם הרבה שאלות, אני יודע,
‫ואני אעמוד לרשותכם.
‫אבל בינתיים אנחנו מוכרחים לצאת. ‫צריך לנצל את אור היום.
‫אנחנו רוצים לדעת מה קרה
‫לאנשים שנשארו במקדש.
‫העשן השחור הרג אותם.
‫היי.
‫אני יודע שמה שקרה שם ‫היה ממש מפחיד,
‫אבל זה נגמר.
‫אתם איתי עכשיו, ‫ואני מבטיח לדאוג לכם.
‫בסדר? ‫טוב, בואו ננוע.
‫נראה שעבר עלייך ערב קשה.
‫כן. ‫-ג'ק, הרלי, האחרים...
‫הם הספיקו לצאת מהמקדש?
‫ראיתי אותם עוזבים כשחזרתי.
‫מה עם מיילס? ‫-אני לא יודעת מה קרה לו.
‫אתה עם לוק עכשיו?
‫אני לא עם אף אחד, קייט.
‫שלום, זה אנתוני קופר?
‫שלום, מר קופר. זה הבלש ‫ג'יימס פורד, משטרת לוס אנג'לס.
‫מצאנו רכוש שאולי שייך לך.
‫אתה יכול לאשר ‫שהיית באלבמה ב-1976?
‫טוב, תודה. ‫סליחה על שהטרדתי אותך. שלום.
‫אפשר לדבר עם אנתוני קופר? ‫-אני עוד ממתין...
‫סליחה, אתקשר שוב.
‫מי זה אנתוני קופר?
‫ידיד ותיק שפגשתי. אמר שיוכל ‫לסדר לי כרטיסים ל"לייקרס".
‫מגניב. נפגשתם בפאלם ספרינגס?
‫מה? -פאלם ספרינגס? ‫נסיעתך בסוף השבוע שעבר?
‫כן... ‫אני לא זוכר כלום.
‫יותר מדי אור שמש, ‫יותר מדי קוקטילים.
‫קח את עצמך בידיים ‫כי יש לך פגישה רומנטית הערב.
‫פגישה עם מי?
‫עם ידידה שלי. עובדת עם ‫אבא שלי במוזאון. היא נהדרת.
‫אם היא נהדרת כל כך, ‫אולי תצא איתה אתה?
‫כבר יש לי חברה. ‫מה הסיפור שלך, ג'ים?
‫אתה רוצה למות לבד?
‫תראה... אם אצא איתה, ‫אתה תניח לי?
‫תוסיף כרטיס ל"לייקרס" ‫ואניח לך.
‫תראה, אני כבר מנצל טובה.
‫לא בטוח שאצליח להשיג עוד מקום.
‫אתה יודע שאתה יכול לגלות לי ‫את האמת, על כל דבר?
‫אתה משקר לי? ‫-למה לי לשקר?
‫בעוד 400 מטר יש קרחת יער.
‫נקים שם מחנה. ‫תמלאו מימיות.
‫יכול להיות שנהיה שם כמה ימים. ‫-כמה ימים?
‫חשבתי שאמרת שאנחנו ‫מסתלקים מהאי הזה.
‫נכון. ‫-מתי?
‫אולי כדאי שנדבר על זה לבד.
‫מצוין. בוא.
‫חבל מאוד שהפרעת לי. ‫-סליחה, איפה הנימוס שלי?
‫אני סולח לך. ‫-מה קרה במקדש?
‫איך ידעת להציל את כולם מהעשן?
‫לא הצלתי אותם.
‫אני העשן.
‫אתה אומר לי שהרגת ‫את כל האנשים ההם?
‫נתתי להם הזדמנות לעזוב בשקט,
‫והם לא ניצלו אותה. ‫-למה לא?
‫כי הם משוכנעים ‫שהם מגנים על האי מפניי,
‫אבל האמת היא ‫שאני רק רוצה לעזוב.
‫כך שזה להרוג או להיהרג,
‫ואני לא רוצה להיהרג.
‫אנחנו יוצאים להפלגה? ‫-אתה יוצא.
‫לאן? ‫-לאי הידרה.
‫מה יש באי הידרה? ‫-המטוס. של "אג'ירה".
‫המטוס שבו החברים שלך הגיעו.
‫למרבה הצער, הם לא באו לבדם,
‫ואני מאמין שחלק מהנוסעים ‫האחרים רוצים לפגוע בנו.
‫אני רוצה שתפליג לשם ‫במשימת ביון.
‫זה נשמע בטוח. ‫-אתה תהיה בסדר גמור.
‫כן?
‫ומה אני אמור לעשות אם אתקל ‫במישהו שרוצה לפגוע בי?
‫אני לא מודאג בנוגע לזה. ‫-לא, מה?
‫לא, כי אתה השקרן ‫הכי טוב שפגשתי אי פעם.
‫תגיד מה שתצטרך ‫כדי לקנות את אמונם,
‫תגלה עליהם כמה שיותר, ‫ואז תחזור הנה.
‫תזכיר לי למה אני עושה את זה?
‫למה אתה חושב, ג'יימס?
‫נעלה על המטוס, נסתלק ‫מהאי הזה ולא נחזור לעולם.
‫בוא.
‫כן. ‫-מיילס.
‫איך נראית הבחורה הזאת?
‫היא ג'ינג'ית. ‫כמה ג'ינג'יות אתה רואה?
‫מצאתי.
‫תהיה נחמד אליה. ‫-כן.
‫סליחה.
‫את שרלוט? ‫-בהחלט.
‫נעים להכיר.
‫תודה.
‫ארכאולוגיה, מה?
‫מה רע בארכאולוגיה? ‫-שום דבר.
‫חשבתי שתהיי תקועה באיזה חדר ‫ותנקי אבק מעתיקות.
‫אני דווקא נוסעת הרבה, ‫למקומות מרוחקים ורומנטיים.
‫באמת?
‫כמו אינדיאנה ג'ונס ‫או משהו כזה?
‫כן, אני בדיוק ‫כמו אינדיאנה ג'ונס.
‫יש לך שוט? ‫-אולי.
‫אז... מה איתך?
‫מה איתי? ‫-למה נהיית שוטר?
‫ראית פעם את "בוליט"?
‫סרט בהשתתפות סטיב מקווין? ‫-לא.
‫אם כך לא אשעמם אותך בהסבר.
‫תעשה לי טובה, ג'יימס, ‫אל תתייחס אליי
‫כמו אל כל האחרות ‫ששואלות אותך.
‫תגיד לי את האמת.
‫הגעתי לשלב בחיי
‫שבו ידעתי שאהיה ‫פושע או שוטר,
‫ובחרתי להיות שוטר.
‫מה?
‫אתה יודע מה.
‫וואו. לא רע נוכח העובדה ‫שלא היה לנו שוט.
‫תביאי אותו בפעם הבאה.
‫רוצה מים? ‫-כן, בבקשה.
‫אפשר לקחת חולצה? ‫-בבקשה.
‫המגירה העליונה מימין. ‫-תודה.
‫"גבעת ווטרשיפ"
‫"סוייר"
‫"רצח את אשתו והתאבד, ‫הותיר אחריו ילד בן 9."
‫מה את עושה, לעזאזל? ‫-רק חיפשתי חולצה.
‫מה ראית? ‫-שום דבר,
‫התמונה הזאת נפלה ‫וניסיתי להחזיר אותה.
‫מה ראית?
‫שום דבר. לא ראיתי כלום. ‫-עופי מפה.
‫ג'יימס, תן לי להסביר. ‫-החוצה!
‫היי. ‫-קייט.
‫אתה מאמין ללוק? ‫-מה זאת אומרת?
‫שהוא מסוגל לחלץ אותנו מהאי? ‫-כן, אני מאמין לו.
‫סעיד, אתה בסדר?
‫לא.
‫קלייר!
‫סעיד! סעיד, בבקשה. ‫תעצור אותה!
‫מה את עושה?
‫היא לקחה את אהרון. ‫-את נעלמת.
‫קייט לא מצאה אותך. ‫היא עשתה מה שצריך.
‫היא לקחה את אהרון. ‫אסור היה לה לעשות את זה!
‫זה ממש לא במקום.
‫תלכי לשם. ‫אטפל בך עוד מעט.
‫לכי.
‫את בסדר? ‫-לא, אני לא בסדר!
‫"אג'ירה נתיבי תעופה"
‫תעצרי!
‫לא! ‫-אל תזוזי.
‫אל תפגע בי!
‫מי את לעזאזל?
‫אני היחידה שנשארה.
‫סליחה, אדוני? ‫שאלתי אותך על אחי.
‫אמרתי לך, תכף אתפנה אליך.
‫היי, אני מחפש את אחי.
‫הוא נעצר בנמל התעופה ‫בגלל עברת סמים.
‫מצטער, לא במסגרת תפקידי.
‫בוקר טוב. ‫-בוא איתי.
‫שתוק! ‫-מה לעזאזל...
‫יש לך משהו לספר לי? ‫-מה?
‫יש לך משהו לספר לי?
‫היא פתחה את המגירה הלא נכונה. ‫-על מה אתה מדבר?
‫אני רוצה לדעת ‫מה פתאום היית באוסטרליה
‫ואמרת לי שאתה ‫בפאלם ספרינגס.
‫בדקתי את כרטיס האשראי שלך. ‫אני יודע שטסת לסידני.
‫"אושיאניק", הלוך וחזור. ‫הגעת בטיסה 815, לפני יומיים.
‫מה פתאום בדקת את כרטיס האשראי שלי? ‫-שיקרת לי!
‫אמור להיות בינינו אמון.
‫ג'ים, מה עשית באוסטרליה?
‫זה לא עניינך.
‫אתה יודע מה? ‫אתה צודק.
‫כי אני כבר לא השותף שלך.
‫את צמאה? ‫-מאוד.
‫אני סוייר.
‫אני זואי. ‫אני לא מאמינה שמישהו נשאר חי.
‫חשבתי שאני מכירה את כל נוסעי המטוס. ‫-לא הגעתי הנה במטוס הזה.
‫באיזה מטוס הגעת? ‫-זה סיפור ארוך.
‫מה קרה פה, לעזאזל? ‫מה הרג אותם?
‫התרסקנו פה,
‫וחיכינו שמישהו יציל אותנו.
‫יצאתי לאסוף עצים,
‫ושמעתי... ‫צרחות.
‫צרחות?
‫כשחזרתי...
‫ראיתי שכולם מתים.
‫ביומיים האחרונים ‫גררתי את הגופות שלהם הנה.
‫נראה לי לא נכון ‫להשאיר אותם בשמש.
‫אתה לבדך?
‫לא. אני עם קבוצת אנשים ‫שנמצאים על האי הראשי.
‫אני יכול לקחת אותך לשם. ‫-תודה לאל.
‫תאמיני לי, ‫אין לזה שום קשר לאלוהים.
‫אני מצטער, קייט.
‫סליחה?
‫אני מוכרח לקבל אחריות ‫על ההתנהגות של קלייר.
‫אני זה שאמר לה שהתינוק שלה ‫נמצא בידי "האחרים".
‫למה אמרת לה את זה?
‫היה לך פעם אויב?
‫מישהו שהיית צריכה לשנוא?
‫זאת תחושה חזקה מאוד, נכון?
‫קלייר הייתה הרוסה בלי אהרון.
‫היא הייתה צריכה משהו ‫כדי להמשיך,
‫לכן נתתי לה משהו לשנוא.
‫ואז, כשגילית לה את האמת, ‫כל הרגשות, כל הכעס
‫שהיא אגרה כל הזמן...
‫היה צריך להיות מנותב לאן שהוא.
‫מילים מעניינות... ‫מאת איש מת.
‫אף אחד לא מושלם.
‫אני מצטער שזה קרה,
‫ואני בטוח שאם תיתני לה קצת זמן ‫הכול יהיה בסדר.
‫הבטחתי בעבר שאשמור על כולם,
‫וזה כולל גם אותך, קייט.
‫לאן הלך סוייר?
‫אראה לך.
‫נראה לך שהמטוס הזה ‫עוד מסוגל לטוס?
‫הוא צריך תיקונים, ‫ומישהו שמסוגל לבצע אותם.
‫נתקלת במקרה בטייס?
‫לא.
‫כמה אנשים נמצאים איתך, אמרת?
‫20 בערך.
‫כולם הגיעו איתך במטוס?
‫חלקם, לא כולם.
‫מתי התרסקת אתה?
‫מזמן.
‫כולכם חמושים?
‫מי שהרג אותם עלול לחזור.
‫כן, יש לנו הרבה נשק.
‫תחזיקי את הקצה הזה. ‫לאן אמרת שטסת?
‫מה? ‫-הטיסה שלך. לאן טסת?
‫גואם. ‫-מה יש בגואם?
‫החבר שלי.
‫את טובה, מותק, ‫אבל לא טובה עד כדי כך.
‫על מה אתה מדבר? ‫-מי את?
‫תניח את הנשק!
‫זרוק אותו. עכשיו!
‫קוראים לך זואי בכלל? ‫-ולך קוראים סוייר?
‫על הברכיים. ‫-בסדר, תפסתם אותי.
‫קחו אותי למנהיג שלכם.
‫האי הזה... ‫לשם שלחתי את סוייר.
‫יכולת פשוט להגיד לי ‫ששלחת אותו לאי
‫שבו כלאו אותנו בכלובים. ‫לא היית מוכרח להביא אותי הנה.
‫כן, אבל אז ‫לא היה יוצא לי לדבר איתך.
‫קראת לי "איש מת". ‫אני לא איש מת.
‫אני יודע מה את מרגישה, קייט. ‫אני יודע מה עובר עלייך.
‫איך אתה יודע? ‫-כי...
‫אימא שלי הייתה מטורפת.
‫מזמן, לפני שנראיתי כך,
‫הייתה לי אימא, כמו לכל אחד. ‫היא הייתה אישה מופרעת,
‫ובגלל זה
‫הייתה לי ילדות קשה.
‫בעיות שאני עדיין מנסה לפתור.
‫בעיות ש...
‫היה אפשר למנוע, ‫אילו המצב היה שונה.
‫למה אתה מספר לי את זה?
‫כי עכשיו... ‫אהרון...
‫גם לו יש אימא מטורפת.
‫תיכנס. ‫הוא מחכה לך.
‫אני לא מודאגת בגללי.
‫אני רק לא יודעת מה אעשה ‫אם יקרה משהו לך או לאימא.
‫לא יקרה לנו שום דבר. ‫לפחות לא היום.
‫ככה חיים את החיים האלה, ‫כל יום בפני עצמו.
‫אם חוששים כל החיים ‫ממשהו שעלול לקרות,
‫עד מהרה החיים פשוט נגמרים, ‫ועוברים חלק גדול מהם בדאגות.
‫את שומעת את זה? ‫זאת מהות החיים,
‫לצחוק ולאהוב,
‫ולדעת שאנשים ‫לא באמת אינם כשהם מתים.
‫הזיכרונות הטובים עוזרים לנו ‫להמשיך, עד לפגישתנו הבאה.
‫קשה שלא לפחד, אבא. ‫-אני יודע, מותק.
‫אני יודע.
‫אתה צוחק?
‫אפשר להיכנס? ‫-בשום אופן לא.
‫למה לא? ‫-אתה לא יכול לגרש אותי
‫בשלוש לפנות בוקר, ‫ולבוא למחרת
‫מצויד בעיניים עצובות ‫ובחמנייה עלובה.
‫אני לא יודעת אם אתה סתם בודד או אכול ‫רגשות אשם או משוגע על כל הראש,
‫אבל אתה יודע מה? לא אכפת לי. ‫פישלת.
‫מה יש פה? ‫-לא עניינך. תתקדם.
‫יבוא.
‫הוא פה, אדוני. ‫-תודה, זואי.
‫השאירי אותנו לבד, בבקשה. ‫-כמובן.
‫שלום, מר פורד. ‫שמי צ'רלס ווידמור.
‫אתה יודע מי אני? ‫-כמובן.
‫אתה האיש ששלח לאי ספינת מטען ‫מלאה באנשים שניסו להרוג אותנו.
‫זה עצוב, למען האמת.
‫כמה מעט אתה יודע.
‫אני יודע שרצחתם ‫את האנשים ההם,
‫וזרקתם אותם לתעלה. ‫-לא רצחנו אותם.
‫אבל אני לא מצפה שתאמין לי. ‫-יופי. אני לא מאמין.
‫אז אולי תגיד לי ‫מה הביא אותך לאי הזה?
‫ג'ון לוק שלח אותי.
‫ג'ון לוק מת.
‫שנינו יודעים שהאיש שאני ‫מדבר עליו הוא לא באמת לוק.
‫זה מה שנעשה, צ'יף,
‫אחזור לשם ואגיד לו שהשטח פנוי,
‫שלא מצאתי אף אחד.
‫ואז אביא אותו ‫אל סף הדלת שלך,
‫ואז תוכל להרוג אותו.
‫ומה אתה רוצה בתמורה, ג'יימס?
‫ראשית, שהאנשים שאחזור איתם, ‫האנשים בסירה שלי, לא ייפגעו.
‫לא תנשור אפילו שערה מראשיהם.
‫והדבר השני...
‫תאפשר לנו לעזוב את האי ‫בבטחה.
‫איך אדע ‫שאפשר לסמוך עליך?
‫כמו שאני יודע ‫שאפשר לסמוך עליך.
‫ובכן...
‫יש בינינו הסכמה?
‫אני מניח שכן.
‫קייט.
‫אני רק...
‫רוצה להתנצל.
‫אני יודעת שטעיתי.
‫אני יודעת שרק דאגת לי
‫ולאהרון.
‫תודה לך. ‫ותודה על שטיפלת בו.
‫אני מצטערת. ‫אני מצטערת כל כך.
‫זה בסדר. ‫-אני מצטערת!
‫זה בסדר. ‫זה בסדר.
‫איך הלך?
‫לא באמת שלחת אותי לשם
‫כדי למצוא נוסעים מהמטוס ההוא, ‫נכון?
‫לא.
‫אם זה מעניין אותך, ‫הם מתו, כולם.
‫זה נורא. ‫מה קרה?
‫אני לא יודע. ‫-אז מה אתה יודע, ג'יימס?
‫אני יודע שיש באי הזה איש
‫שלא ייתן לנו לעלות למטוס בקלות.
‫הוא הגיע בצוללת. ‫קוראים לו ווידמור.
‫צ'רלס ווידמור? ‫-אם כך אתם מכירים.
‫הוא לא לבדו. ‫ספרתי עוד כשישה אנשים חמושים,
‫לא כולל הצוות של הצוללת.
‫משהו מתבשל שם. ‫הם מסתירים משהו.
‫והם מקימים עמודים, ‫כמו אלה שהיו סביב הכפר.
‫אתה יודע, ‫אלה שחוסמים את העשן.
‫ומה אמרת להם עליי?
‫אמרתי להם שאגיד לך ‫שהשטח פנוי ואביא אותך איתי,
‫ואוביל אותך היישר למלכודת שלהם
‫כדי שיוכלו להרוג אותך.
‫זאת אומרת שהם ייתפסו ‫עם המכנסיים למטה
‫כשנשנה את תוכנית ‫המתקפה שלנו.
‫אני מעריך ‫את הנאמנות שלך, ג'יימס.
‫אמרת שתעזור לי ‫להסתלק מהאי הזה.
‫עסקה זאת עסקה.
‫מה אתה עושה פה? ‫-תיכנס.
‫"סוייר"
‫מי זה סוייר?
‫כשהייתי בן 9
‫אבא שלי ירה באימא שלי והתאבד.
‫סוייר היה הסיבה.
‫הוא היה נוכל, רמאי.
‫אני רודף אחריו ‫מאז נהייתי שוטר.
‫היה לי קצה חוט באוסטרליה. ‫היה לי שם של מישהו, אנתוני קופר.
‫ערכתי בדיקה, השגתי רשימה של אנשים ‫ששמם אנתוני קופר והתקשרתי אליהם.
‫וכשאמצא את האיש הנכון
‫אני אהרוג אותו.
‫למה לא סיפרת לי את כל זה?
‫כי היית מנסה לגרום לי ‫להימנע מזה.
‫ועוד איך.
‫בסדר.
‫הרכב שלי! היי!
‫בן זונה.
‫מה נאכל בארוחת הערב?
‫ארנבת... אני חושבת.
‫יופי, אני מת מרעב.
‫מה פתאום אתה עושה ‫שליחויות מטעם לוק?
‫אני לא עושה שליחויות ‫מטעם אף אחד.
‫הוא אמר ששלח אותך לאי השני.
‫מצאת את המטוס? ‫-כן.
‫וזה לא הדבר היחיד שיש שם.
‫איש ששמו ווידמור הקים מחנה ‫על החוף. יש איתו צוות שלם,
‫אנשים חמושים.
‫הם באו להרוג את לוק. ‫-מה אתה מתכוון לעשות?
‫שיסתדרו ביניהם.
‫הם יהיו עסוקים זה עם זה
‫ואת ואני נסתלק מהאי הזה.
‫גם אם נצליח לעלות למטוס, ‫מי יטיס אותו?
‫לא נטוס במטוס, ג'ינג'ית.
‫נפליג בצוללת.
‫"אבודים"