‫בפרקים הקודמים של "אבודים":
‫אלה השמות שלנו.
‫איפה ג'ייקוב? ‫-אני לא יודע.
‫למה השם שלי כתוב פה?
‫הוא לא אמר לי. ‫-מה הוא רוצה ממני?
‫הייתי צריך להרחיק אותך ואת ג'ק ‫מהמקדש ככל האפשר.
‫מה? למה? ‫-כי מישהו בדרך לשם.
‫מישהו רע.
‫יש עוד זמן. ‫-לא בשבילי.
‫איפה ג'ראח?
‫אני בסדר, תודה. ‫-איפה הוא?
‫נוכח העובדה שהוא הרג את דוגן הרגע, ‫נראה לי שהוא לא יצטרף אלינו.
‫מי זה דוגן? ‫-האיש שאחראי על המקדש.
‫סעיד הרג גם את המתורגמן. ‫-אתה בטוח?
‫הוא עמד מעל הגופות שלהם והחזיק ‫פגיון מוכתם בדם, כך שכן, אני די בטוח.
‫אמרת שנהיה מוגנים במקדש! ‫-זה מה שאמרו לי.
‫מה בעניין החוף? ‫-איזה חוף?
‫שקברנו בו את לוק. המקום שהם ‫גרו בו. לפחות הים יהיה מאחורינו,
‫וזה אזור מוכר. ‫למישהו יש רעיון טוב יותר?
‫לא. הולכים לחוף.
‫משם. ‫-קדימה.
‫ועל האי הזה ‫הכול השתנה.
‫הכול התבהר סוף סוף.
‫"אלבה"
‫אלבה.
‫שם עמד נפוליון ‫במבחן הגדול ביותר שלו
‫כי הגלות לא הייתה ‫העונש הקשה ביותר בעבורו.
‫מה שהכאיב לו באמת ‫היה אובדן השלטון.
‫כן, הניחו לו להחזיק ‫בתואר "קיסר"
‫אבל בלי השלטון ‫הוא היה חסר משמעות.
‫זה היה בדיוק כמו מוות.
‫טוב, זכרו, ‫פרקים 5 ו-6 למחר. תודה.
‫המנהל ריינולדס. ‫בוקר טוב.
‫בוא אתי.
‫ליינוס, חל שינוי בלוח הזמנים.
‫אני צריך שתהיה אחראי על התלמידים ‫שבריתוק אחר הצהריים.
‫מה? ‫-למעשה, במשך כל השבוע.
‫קיצוצים, משברי תקציב, ‫בעיות בדרגים גבוהים משלך.
‫מיותר לציין שחלקנו ‫נצטרך לעבוד במשמרות כפולות.
‫אבל יש היום מועדון היסטוריה. ‫הילדים צריכים אותי.
‫יש 5 תלמידים במועדון ההיסטוריה, ‫ליינוס. הם יחיו עם זה.
‫אנחנו לא אמורים לעודד ‫את התלמידים השאפתנים?
‫המועדון לא מיועד להם, אלא לך. ‫הוא גורם לך להרגיש נחוץ.
‫לרוע המזל, כרגע אתה נחוץ, ‫בכיתת הריתוק.
‫תודה על ההבנה, ליינוס.
‫ד"ר ליינוס, ביתר דיוק.
‫"בן ליינוס"
‫בשם כל ה... ‫היא הרוסה! היא הרוסה.
‫מה הבעיה, לזלי? ‫-פורמלין.
‫פורמלין, זאת הבעיה. אתה יודע ‫איך מסירים כתם של פורמלין?
‫אי אפשר. ‫אולי אם היו לי חלוקי מעבדה,
‫לא הייתי צריך לשלם מכיסי ‫על הכישלונות של התלמידים.
‫קיצוצים בתקציב.
‫מה הבעיה של ריינולדס? ‫למה הוא לא תומך גם במדעים?
‫יש לי ציוד מעבדה ‫משנות ה-50'.
‫למה?
‫ריינולדס הוא איש מנהלה, ‫לא מורה.
‫הוא שכח את העקרונות ‫של החינוך הממלכתי.
‫כן, חופשה בקיץ בתמורה ‫לקצבה עלובה. אשמח להזכיר לו.
‫לא, לדאוג לילדים. ‫זה מה שחשוב.
‫בסדר. תמשיך לחלום.
‫אני יודע שוויתרת, ‫אבל אני מסרב לוותר.
‫אולי אתה צריך להיות המנהל.
‫כה אמר המורה המחליף.
‫מה זאת אומרת, ‫אני צריך להיות המנהל?
‫נשמע שאכפת לך מהמקום הזה.
‫ואם לאחראי לא אכפת, ‫אולי הגיע הזמן לשינוי.
‫תודה לך, ‫אבל מי ישמע בקולי?
‫אני מקשיב.
‫אולי תגיד לי ‫מה היה הדבר הזה?
‫זה מה שהרג ‫את החברים שלה ליד הפסל.
‫ואת ג'ייקוב, נכון?
‫זה הרג גם את ג'ייקוב.
‫כמובן, גם את ג'ייקוב. ‫-כמובן.
‫אתה מיילס, נכון? ‫מיילס סטרום?
‫אתה מתקשר עם מתים.
‫לא בדיוק. אני יכול לגלות לך ‫איך מישהו מת
‫ואת המחשבות האחרונות שלו,
‫אבל אני מוכרח להיות קרוב לגופה. ‫-זה מה שנשאר מהגופה של ג'ייקוב.
‫תגיד לי, מיילס, ‫איך הוא מת?
‫ליינוס הרג אותו. ‫-מה?
‫זה לא נכון.
‫אתה בטוח?
‫הוא עמד מעל הגופה של ג'ייקוב, ‫החזיק פגיון מגואל בדם,
‫כך שכן, אני די בטוח.
‫תודה.
‫ג'ייקוב היה הדבר ‫הכי קרוב לאב שהיה לי.
‫"אבודים"
‫אני הולכת לחפש כלים ‫ולבנות לנו מחסה.
‫אתם תבדקו אם נשאר מזון ‫ואולי תבעירו מדורה.
‫כן, מדורה תפתור הכול.
‫את רוצה שאעשה משהו?
‫את יודעת... ‫מתקשרים הם לא אמינים.
‫מיילס אפילו ניסה ‫לסחוט אותי פעם.
‫אתה מתיידד בקלות, מה?
‫חיממתי לך ארוחת הודו ‫ברוטב חמוציות שאתה אוהב.
‫זה לא דיאטטי, נכון?
‫לא, אבא. ‫זה אורגני.
‫אני רוצה לשמור על הבריאות שלך. ‫-קצת מאוחר מדי לזה.
‫איך היה בעבודה?
‫יש לי דוקטורט בהיסטוריה ‫של אירופה בעת החדשה,
‫אבל אני משגיח על מופרעים ‫בכיתת ריתוק.
‫ריתוק, מה?
‫והכי גרוע הוא...
‫שכאשר אני מסתכל ‫על כפויי הטובה האלה,
‫אני לא יכול שלא לחשוב
‫שאולי אני לוזר אפילו יותר מהם.
‫אלה לא החיים ‫שרציתי בעבורך, בן.
‫רציתי הרבה יותר. ‫-אני יודע.
‫לכן נרשמתי ‫ל"יוזמת דארמה" ההיא
‫ולקחתי אותך לאי.
‫הם היו אנשים טובים.
‫חכמים הרבה יותר ממני.
‫תאר לך אילו חיים היו לנו ‫אילו נשארנו.
‫כן, היינו חיים באושר ובעושר.
‫לא, אני רציני, בן.
‫מי יודע מה היה יוצא ממך.
‫אתה מרגיש טוב יותר? ‫-כן.
‫תודה.
‫אלכס. ‫-ד"ר ליינוס.
‫איפה היית היום? נאלצנו ‫לבטל את מועדון ההיסטוריה.
‫אני מצטער, הייתי צריך ‫להשאיר פתק על הדלת.
‫נצטרך לדחות את המפגשים. ‫יש לי ריתוק כל השבוע.
‫כן? מה עשית?
‫המנהל ריינולדס ‫הטיל עליי את התפקיד.
‫המבחן בהיסטוריה ביום שישי.
‫בניתי על זה.
‫בסדר, מה תגידי על זה,
‫מחר ב-7:00 בבוקר בספרייה, ‫ואת מביאה את הקפה?
‫תודה.
‫אתה נפלא, ד"ר ליינוס.
‫התענוג כולו שלי, אלכס. ‫-טוב.
‫להתראות.
‫סליחה. ‫כמה זמן נישאר פה?
‫אמרתי לך, אני עוד לא יודעת. ‫-אני צריכה למצוא את בעלי.
‫תאמיני לי, אם מישהי ‫רוצה למצוא אותו, זאת אני.
‫אבל אני לא יודעת איפה לחפש.
‫למה את רוצה למצוא את ג'ין?
‫כי שם המשפחה שלך הוא "קוון", ‫וגם שלו,
‫ואני לא יודעת אם אני אמורה ‫להגן עלייך, עליו או על שניכם.
‫להגן עלינו? ‫על מה את מדברת?
‫אתם מועמדים ‫להחליף את ג'ייקוב.
‫להחליף אותו? ‫באיזה תפקיד?
‫אם את תיבחרי ‫אני מאמינה שתגלי.
‫רגע, אמרת "מועמדים". ‫כמה יש?
‫שישה. נותרו רק שישה.
‫קוביות גבינה... ‫-הרלי, תתעורר.
‫קדימה, הולכים.
‫נגיע למקדש לפני שיחשיך.
‫אני רעב. בוא נאכל ארוחת בוקר קודם. ‫-לא, נאכל בדרך.
‫מה בוער?
‫אולי לא נמהר.
‫למה?
‫ככה.
‫אני הולך, הרלי. ‫אתה בא או לא?
‫בנאדם, זה מכאן.
‫לא, באנו מכאן. ‫-כן, אבל זאת הייתה טעות.
‫הדרך הזאת מהירה יותר. ‫תאמין לי, זה מכאן.
‫זה קיצור דרך. ‫-לא נכון.
‫שניכם טועים.
‫המקדש נמצא שם.
‫מאיפה צצת?
‫לא תאמין לי אם אגיד לך. ‫-תנסה.
‫עוד לא. אם אתה רוצה ‫להגיע למקדש, זה בכיוון הזה.
‫בנאדם, אתה סומך עליו?
‫לפחות הוא לא מושך זמן.
‫כשתסיים בספרייה ‫תעזור לי לאסוף עצים למדורה.
‫אני רק מחפש משהו שימושי.
‫"חתיכות עסיסיות"
‫"נוגעים בנקודת ה-בי"
‫אלוהים! הדברים ‫שאנשים לוקחים לנסיעות...
‫"הנבחר ‫מאת חיים פוטוק"
‫"אושיאניק"
‫"אושיאניק".
‫אני זוכר את ההתבקעות של המטוס ‫כאילו היא קרתה אתמול.
‫אתה נשמע נוסטלגי.
‫אולי זה נכון. ‫-אתה יודע, הייתי אמור להיות הטייס...
‫של טיסת "אושיאניק" 815.
‫ולמה לא היית הטייס? ‫-לא התעוררתי בזמן.
‫בחייך!
‫היית מאמין? ‫תאר לך איך חיי היו משתנים
‫אילו השעון צלצל. ‫-עד כמה הם היו משתנים?
‫בסוף נקלעת לאי ‫בכל מקרה.
‫לך.
‫רגע, את לא מוכרחה לעשות את זה. ‫-עצור! שכב על הבטן!
‫מה את עושה? ‫אם זה בגלל מה שמיילס אמר...
‫קח את זה. ‫-מה?
‫קח ותתחיל לחפור.
‫לחפור מה? ‫-קבר.
‫למי? ‫-אתה רצחת את ג'ייקוב.
‫הקבר בשבילך.
‫"פרק 19, ‫חברת הסחר של הודו המזרחית"
‫את מכירה את החומר הזה, ‫אני יודע.
‫הרחיבה את סמכויותיו ‫של לורד קורנווליס.
‫יפה מאוד. נעבור לחוק הצ'רטר ‫משנת 1813.
‫כשהחוק חוקק ‫סמכותה של חברת הסחר
‫הורחבה עד שכללה ‫את הודו כולה, חוץ מ...
‫אני לא יודעת! ‫-זה בסדר. זה רק מבחן.
‫רק מבחן?
‫אלה רק כל החיים שלי, ד"ר ליינוס.
‫אלכס, את קצת מגזימה.
‫באמת? אימא שלי עובדת בשתי משרות ‫כדי שיהיה לנו כסף לשכר דירה.
‫איך אני אמורה לממן לימודים ‫באוניברסיטה,
‫ועוד בייל? ‫בהנחה שאתקבל.
‫את אחת התלמידים ‫החכמים ביותר שהיו לי אי פעם.
‫אני לא מודאג בכלל ‫בנוגע לעתיד שלך.
‫באמת? ‫-באמת.
‫איך אני יכול לעזור? ‫אכתוב לך מכתב המלצה טוב...
‫לא, אני צריכה מישהו שלמד שם.
‫לרוע המזל, היחיד שאני מכירה ‫הוא המנהל ריינולדס הסוטה.
‫סליחה? סוטה?
‫תשכח שאמרתי את זה.
‫זה היה סתם מתוך כעס. ‫-אלכס! המנהל ריינולדס
‫עשה לך משהו? ‫-מה? איכס!
‫לא, אני נשבעת שזה לא העניין. ‫-אם כך מה כן?
‫ד"ר ליינוס, אם אגלה לך, ‫אתה מבטיח שזה יישאר בינינו?
‫ודאי שאני מבטיח.
‫"ספרי עיון"
‫טוב.
‫הייתי אצל האחות ‫לפני כמה חודשים.
‫היה לי כאב בטן. נכנסתי ‫כדי לחפש מיטה, ונרדמתי.
‫כשהתעוררתי, אחרי הלימודים,
‫המנהל ריינולדס ‫היה בחדר הסמוך, והאחות...
‫שכחה שאני שם כנראה.
‫הם...
‫אתה יודע, ‫עשו את זה בחדר, לידי.
‫בחדר שבודקים בו ‫שמיעה של ילדים.
‫ממש מגעיל, נכון? ‫-ממש.
‫ד"ר ליינוס, ‫לא תדבר על זה, נכון?
‫נכון. הבטחה היא הבטחה.
‫נחזור לים?
‫כן.
‫אתה לא חופר בשיא המרץ, מה?
‫אני לא ממהר.
‫הבאתי לך אוכל.
‫אני מקווה שאתה אוהב שעועית ‫ירוקה ובננה. זה מה שנשאר.
‫אני לא רעב כל כך.
‫איך שתרצה.
‫מיילס. זוכר שפעם ‫ביקשת ממני 3.2 מיליון דולר?
‫אתה עדיין מעוניין?
‫מה תעשה? תרשום לי המחאה ‫על עלה הבננה הזה?
‫אני יכול לעזוב את האי הזה, ‫וכשאני עוזב
‫יש לי רשת נרחבת של אנשים ‫ומשאבים שישיגו לך את הכסף.
‫אתה רק צריך לשחרר אותי. ‫-למה אני צריך את הכסף שלך?
‫יש פה שני חבר'ה, ניקי ופאולו,
‫שנקברו פה בעודם בחיים ‫עם יהלומים בשווי 8 מיליון דולר.
‫אני לא מאמין שאתה מתכוון ‫לעמוד מנגד ולהסתכל.
‫אילנה מתכוונת לרצוח אותי ‫כי הרגתי את ג'ייקוב,
‫אדם שבכלל ‫לא היה לו אכפת למות.
‫לא, היה לו אכפת. ‫-סליחה?
‫עד לרגע שבו הסכין פילחה ‫את הלב שלו
‫הוא קיווה שהוא טעה בנוגע אליך.
‫הוא כנראה לא טעה.
‫תחפור!
‫אז... אתה לא נוסע בזמן? ‫-לא.
‫אבל אתה נראה בדיוק ‫כמו שנראית לפני 30 שנה.
‫איך זה יכול להיות? ‫-לא קל להסביר.
‫כמו ב"שליחות קטלנית"? ‫אתה סייבורג?
‫אני לא סייבורג. ‫-ערפד?
‫ג'ייקוב נתן לי מתנה. ‫-ג'ייקוב? מה אתה יודע עליו?
‫אני יודע שהוא מת.
‫חשבתי שאמרת ‫שאנחנו הולכים למקדש, בנאדם.
‫שיקרתי. ‫-למה?
‫כי כל מי שהיה במקדש, מת.
‫מה זאת אומרת, כולם מתו?
‫מה קרה?
‫אני לא יודע מה קרה, ‫אבל באתי משם,
‫ואין ניצולים. ‫-מה בעניין החברים שלנו? סעיד, קייט?
‫הם לא היו שם.
‫אולי הם הספיקו לצאת בחיים.
‫אני רק יודע שמה שאתם ‫מחפשים במקדש לא נמצא שם.
‫לא רצית לחזור לשם. ‫ידעת על זה?
‫ג'ייקוב רמז על זה.
‫דיברת עם ג'ייקוב? ‫-כן.
‫אל תאמין ‫למה שהוא אמר לך.
‫לאן אתה הולך?
‫יש משהו שאני צריך לעשות. ‫-מה?
‫למות.
‫"נכשל"
‫יש לך רגע פנוי? ‫-כן. כנראה.
‫אני פשוט נותן לכולם "נכשל". ‫תגיד לי,
‫כמה קשה ללמוד את ההבדל ‫בין זן לבין מין?
‫מה אתה רוצה?
‫אתה טוב במחשבים, נכון?
‫יש לי הרגשה שלא היינו ‫מדברים פה לולא ידעת שזה נכון.
‫היית יכול, באופן תאורטי,
‫לחדור לדוא"ל ‫של מישהו בלי ידיעתו?
‫תלוי בחשבון. ‫-חשבון של מורה, נניח.
‫באופן תאורטי.
‫של מי? ‫-האחות קונדרט.
‫קים? למה? ‫בא לך עליה?
‫לא, אני רק... סקרן בקשר ‫לחלק מההתכתבויות שלה.
‫עם מי?
‫בסדר. ‫בסדר.
‫אני לא באתי אליך. ‫אתה באת אליי.
‫אין לי זמן לשחק "20 שאלות".
‫או שתסביר לי מה אתה עושה ‫או שתיתן לי לתת ציונים בשקט.
‫בסדר, בסדר.
‫אני חושד שהיא מנהלת
‫מערכת יחסים לא נאותה ‫עם המנהל ריינולדס.
‫אתה מנסה לעשות מהלך.
‫אתה רוצה להיות המנהל, מה?
‫אתה מתכוון ‫לעזור לי או לא, לזלי?
‫אני רוצה מקום טוב.
‫סליחה? ‫-אני רוצה מקום חניה
‫בחניון הראשי, ליד העץ.
‫לא מתחת לעץ, ליד העץ.
‫ככה יהיה לי צל מהעץ
‫בלי שהרכב יתכסה בלכלוך מהעץ.
‫ואני רוצה חלוקים, ‫הרבה חלוקים.
‫ואני רוצה ציוד למעבדה שיוצר ‫בעשור הנוכחי. עשינו עסקה?
‫עשינו עסקה.
‫אתה יודע, כמעט הצלחת ‫לעבוד עליי עם האפודה הזאת.
‫ליינוס, אתה ממש "קילר".
‫היית פה פעם?
‫כן.
‫ובכל הזמן שביליתי באי,
‫זאת הפעם הראשונה שאני חוזר.
‫ג'ק!
‫בנאדם, איפה אתה? ‫-כאן!
‫אל תפתח את זה. יש שם דינמיט. ‫הוא ממש נפיץ.
‫אני יודע. ‫-גם ד"ר ארצט ידע.
‫ניגבתי אותו מהחולצה שלי ‫יומיים אחר כך.
‫בנאדם, זה הזמן ללכת. ‫-לא, עוד לא.
‫הוא פתח ארגז של דינמיט ‫ואמר שהוא רוצה להתאבד.
‫אני לא יכול להתאבד.
‫מה? ‫-גם אם הייתי רוצה,
‫ותאמין לי, אני רוצה. ‫אני לא יכול להתאבד.
‫לכן אני רוצה ‫שאתם תעשו את זה.
‫על מה אתה מדבר?
‫ג'ק, אני מדבר על זה ‫שג'ייקוב נגע בי,
‫וכשג'ייקוב נוגע בך, ‫זה נחשב מתנה.
‫אבל זאת לא מתנה.
‫זאת קללה.
‫בנאדם! ברצינות, בוא נלך עכשיו. ‫-למה אתה רוצה למות?
‫הקדשתי את חיי,
‫במשך פרק זמן שאתה ‫לא יכול לדמיין, כדי לשרת אדם
‫שאמר לי שיש סיבה ‫לכל דבר שקורה.
‫שיש לו תכנית, ‫תכנית שאני חלק ממנה,
‫ושבבוא הזמן ‫הוא יחלוק אותה אתי,
‫ועכשיו, האיש הזה מת.
‫אז למה אני רוצה למות? כי רק ‫עכשיו גיליתי שחיי היו חסרי משמעות.
‫אם אדליק את זה בעצמי, ‫זה לא יצליח,
‫אבל אתה יכול להדליק ‫את זה במקומי, ג'ק.
‫הפתיל מספיק ארוך. ‫אתה תספיק לצאת.
‫ג'ק, בבקשה תגיד לי שאתה ‫לא שוקל לעשות את זה.
‫הוא רוצה למות. ‫אנחנו לא יכולים לעצור אותו.
‫תודה.
‫עכשיו...
‫בוא נדבר.
‫ג'ק, מוכרחים ללכת. ‫הוא משוגע. אני מבין בזה.
‫הרלי, לך. אנחנו נהיה בסדר. ‫-אתה תתפוצץ!
‫אני צריך לדבר אתו, הרלי. לך.
‫לא, אני לא הולך בלעדיך. ‫-הרלי, אני אהיה בסדר.
‫אם תתחרט, ‫אהיה במרחק קילומטר מפה.
‫כדאי לך ללכת אתו, ג'ק.
‫לא, ריצ'רד, לא כדאי לי. ‫-אז אתה תמות.
‫אני חושב ששנינו לא נמות.
‫למה אתה חושב ככה? ‫-חזרתי הנה מהמגדלור.
‫השם שלי היה חרוט בעץ ‫על חוגה שסובבה מראה,
‫ששיקפה, איך שהוא, ‫את תמונת הבית שגדלתי בו.
‫המגדלור של ג'ייקוב.
‫הוא אמר להרלי לקחת אותי לשם ‫כי הוא רצה שאראה
‫את ההשתקפות במראה ההיא.
‫משום מה הוא רצה שאדע שהוא ‫משגיח עליי מאז שהייתי ילד.
‫למה? ‫-אין לי מושג למה.
‫אבל אני מתערב אתך ‫שאם ג'ייקוב טרח ועשה את זה,
‫והביא אותי לאי הזה ‫מסיבה מסוימת,
‫אז הסיבה הזאת היא לא ‫להתפוצץ אתך עכשיו.
‫זה סיכון גדול בשבילך, ג'ק.
‫כן. ‫-ואם אתה טועה?
‫אני לא טועה.
‫רוצה לנסות עוד מקל דינמיט?
‫בסדר, ג'ק.
‫נראה שיש לך את כל התשובות. ‫מה עכשיו?
‫נחזור למקום שהתחלנו בו.
‫שלום, בן.
‫מה אתה עושה פה?
‫מבקר. מה אתה עושה? ‫-חופר לעצמי קבר.
‫למה?
‫כי שכנעת אותי ‫להרוג את ג'ייקוב.
‫רואה את האישה ההיא, ‫שאוכלת מנגו?
‫היא שומרת הראש שלו, ‫והיא יודעת מה עשיתי.
‫אם כך השגת את מבוקשך ‫כי היא עומדת להרוג אותי.
‫אני לא רוצה שתמות, בן.
‫למעשה, חזרתי לאסוף אותך ‫מהפסל, אבל כבר הלכת.
‫לאסוף אותי? ‫בשביל מה?
‫אני מארגן קבוצה שתעזוב ‫את האי הזה לתמיד,
‫אבל אחרי שנעזוב, מישהו ‫יצטרך להיות אחראי על האי.
‫אני?
‫קשה לי לחשוב ‫על מישהו מתאים יותר.
‫זה נראה לא סביר ‫בנסיבות הקיימות.
‫איך אני אשתחרר מ...
‫בוא לאי השני, ‫לתחנת "הידרה".
‫שם נהיה.
‫היא תבוא בעקבותיי.
‫200 מטרים מהחוף יש עץ ‫בקרחת יער,
‫שנשען עליו רובה. ‫אם תלך עכשיו
‫תגיע לשם ראשון ותקדים אותה.
‫אבל אל תהסס.
‫היא לא תהסס.
‫להתראות בקרוב, בן.
‫היי!
‫"המנהל ריינולדס"
‫יבוא.
‫ליינוס, אין לי זמן לתלונות ‫שלך על הריתוק.
‫לא באתי בגלל זה. ‫אני רוצה שתקרא משהו.
‫אם זה ניסיון להחיות ‫את המועדון הקטן שלך...
‫אלה 30 הודעות דוא"ל ‫שנכתבו במשך שלושה חודשים.
‫התוכן מלא זימה.
‫ומילא, אילו ההודעות היו פרטיות, ‫אבל מתוארים בהן מעשים
‫שנעשו בתחומי בית הספר.
‫מעשים ש... בלי קשר למוסר, לא ‫ימצאו חן בעיני המועצה הפדגוגית,
‫שלא לדבר על אשתך.
‫מה אתה רוצה?
‫את התפקיד שלך.
‫אתה תתפטר...
‫בגלל... לא יודע.
‫סיבות אישיות, ‫או מטעמי בריאות. תחליט אתה.
‫אבל כשתתפטר, תמליץ למועצה ‫לשכור אותי כמחליף שלך.
‫והאירוניה היא שהם ‫מכבדים אותך כל כך,
‫שאני אקבל את התפקיד.
‫אם כך יש בינינו הבנה?
‫ליינוס...
‫אפשר להקריא לך הודעת דוא"ל?
‫"המנהל ריינולדס היקר,
‫"אודה לך אם תכתוב ‫מכתב המלצה בענייני ל'ייל'.
‫"אהיה אסירת תודה על כך. ‫בכבוד, אלכסנדרה רוסו."
‫המלצות הן דבר מוזר, ליינוס.
‫הן דו-סטריות.
‫כך שאני מחזיר את הכדור ‫למגרש שלך.
‫אתה יכול להמשיך ‫בתכנית המקיאוולית שלך,
‫לקבל את התפקיד שלי, ‫לשבת מאחורי השולחן שלי,
‫אבל תהיה לזה ‫תופעת-לוואי מצערת.
‫אני אחסל את גברת רוסו ‫ואת העתיד שלה.
‫התפקיד שלי וההשפעה שלי ‫חשובים לך עד כדי כך?
‫מה אתה מחליט, ד"ר ליינוס?
‫עזבי את הרובה! ‫תניחי אותו!
‫למה אתה מחכה?
‫אני רוצה להסביר.
‫להסביר מה?
‫אני רוצה להסביר ‫שאני יודע מה את מרגישה.
‫אין לך מושג מה אני מרגישה.
‫ראיתי את הבת שלי, ‫אלכס, מתה לנגד עיניי.
‫וזה קרה באשמתי.
‫היה לי סיכוי להציל אותה.
‫אבל העדפתי את האי
‫על פניה.
‫והכול בשם ג'ייקוב.
‫הקרבתי הכול למענו.
‫ולא היה לו אכפת.
‫כן, דקרתי אותו. ‫כעסתי כל כך.
‫הייתי מבולבל... ‫פחדתי שאני עומד לאבד
‫את הדבר היחיד שהיה חשוב לי, ‫הסמכות שלי.
‫אבל הדבר החשוב באמת
‫כבר נלקח ממני.
‫אני מצטער על שהרגתי את ג'ייקוב.
‫באמת.
‫ואני לא מצפה שתסלחי לי כי...
‫לעולם לא אסלח לעצמי.
‫אז מה אתה רוצה?
‫פשוט... תני לי ללכת.
‫לאן תלך?
‫אל לוק.
‫למה?
‫כי הוא היחיד ‫שמוכן לקבל אותי.
‫אני מוכנה לקבל אותך.
‫"דונלד לורנס ריינולדס, מנהל"
‫ד"ר ליינוס. ‫-שלום, אלכס.
‫רק באתי להגיד תודה ‫למנהל ריינולדס.
‫הוא כתב לי ‫מכתב המלצה מדהים.
‫נהדר.
‫היה לך קשר לזה?
‫חשבתי שאולי הוא יגיד דברים ‫טובים, אבל הוא הלך עד הסוף.
‫לא. זה לא בגללי, אלכס. אבל תמיד ‫אמרתי שאת תלמידה מצוינת.
‫מתברר שלא הייתי היחיד ‫שהבחין בזה.
‫תודה ד"ר... ‫-ליינוס,
‫מה לעזאזל אתה עושה ‫במשרד שלי?
‫רק הבאתי את טופסי הנוכחות ‫בכיתת הריתוק השבוע, לבקשתך.
‫תניח אותם ‫על השולחן שלי.
‫נתראה בפגישת מועדון ההיסטוריה? ‫-כשהוא יחזור לפעילות, אתה מתכוון?
‫לא, קיבלנו את המשבצת ‫הקודמת שלנו.
‫המנהל ריינולדס מצא מחליף ‫לכיתת הריתוק. נכון?
‫כן, נכון. ‫-יופי. ניפגש בארבע.
‫ביי.
‫היי. עשית את זה?
‫"משרד המנהל"
‫לא. ‫-לא?
‫לא? ‫רגע...
‫מה בעניין מקום החניה שלי? ‫-אתה יכול לקבל את שלי.
‫צריכה עזרה?
‫תעזור לי לפרוס את הברזנט.
‫אדוני, יש אנשים על החוף.
‫שנעצור? ‫-לא.
‫תמשיך כמתוכנן. ‫-כן, מר ווידמור.
‫"אבודים"