‫בוקר טוב. ‫-בוקר טוב.
‫אפשר להצטרף אליך? ‫-בבקשה.
‫רוצה דג?
‫תודה. הרגע אכלתי.
‫אני מבין שאתה כאן ‫בגלל הספינה.
‫כן.
‫איך הם מצאו את האי? ‫-תצטרך לשאול אותם כשהם יגיעו.
‫אני לא צריך לשאול.
‫אתה הבאת אותם הנה.
‫אתה עדיין מנסה להוכיח ‫שאני טועה, מה?
‫אתה באמת טועה. ‫-באמת?
‫הם באים, הם נלחמים, ‫הם משמידים,
‫הם משחיתים. ‫זה תמיד נגמר באותה הצורה.
‫זה נגמר רק פעם אחת. ‫כל מה שקורה עד אז...
‫זאת רק התקדמות.
‫יש לך מושג ‫עד כמה אני רוצה להרוג אותך?
‫כן.
‫ביום מן הימים, ‫במוקדם או במאוחר,
‫אני אמצא פרצה, ידידי.
‫כשתמצא, אני אהיה כאן.
‫תמיד נעים לדבר איתך, ג'ייקוב.
‫נעים לדבר גם איתך.
‫"אבודים"
‫תעשה את זה?
‫תעשי את זה את. ‫-בסדר, אני אעשה את זה.
‫אבל אתה תשגיח, טוב? ‫-טוב.
‫"בוקר מאיווה"
‫היבול יבול טוב השנה.
‫שמעת? פרנק קנה ‫את המקום של סימונון.
‫שמעת שהוא מתכוון לעבד את ‫החלקה שמגיעה ל"אימוס רוד".
‫מה יש לכם שם? ‫תפתחי את התיק.
‫מאיפה זה? ‫-לקחתי את זה משם.
‫אני מכיר אותך. את הבת של ‫דיאן אוסטן. מה שמך?
‫קייטי. -קייטי, ‫אני מתקשר לאימא שלך
‫ואחריה למשטרה כי אני ‫לא מוכן שיגנבו ממני, ברור?
‫אין צורך. ‫אני אשלם על זה.
‫אני מקווה שזה מספיק.
‫כל עוד מישהו משלם, ‫לא נגרם שום נזק.
‫אבל אני לא רוצה לראות אותך פה ‫לעולם בלי ההורים שלך, ברור?
‫תודה, אדון. ‫-על לא דבר.
‫את לא תגנבי שוב, נכון?
‫תהיי טובה, קייטי.
‫"ברוכים הבאים לסיפון.
‫"נערוך כמה בדיקות מערכת ‫לפני שנצא לאוקיינוס הפתוח
‫"ונשקע עד לעומק השיוט שלנו.
‫"אתם תקבלו את סמי ההרדמה שלכם ‫ואז נלווה אתכם אל המיטות שלכם."
‫מנוחה נעימה. ‫ניפגש בצד השני.
‫אנחנו מוכרחים להסתלק מכאן. ‫-להסתלק מכאן?
‫אנחנו מתחת למים. ‫מה את עושה פה, לעזאזל?
‫איך תפסו אותך? ‫-חזרתי כדי לקחת אותך.
‫בשביל מה? ‫-איפה ג'ק?
‫ג'ק בדרכו לפוצץ פצצת מימן.
‫למה שהוא יעשה דבר כזה? -זה משנה? ‫אנחנו מוכרחים לעצור אותו.
‫מצטער, אני מוותר.
‫שמעת מה אמרתי כרגע? ‫-כן, שמעתי אותך.
‫את פשוט לא מבינה. היינו מאושרים ‫בכפר של "דארמה" עד שהגעתם.
‫עכשיו זה נגמר.
‫כך שאנחנו נשתה את המיץ ‫וננסה להסתדר בעולם האמיתי.
‫אם ג'ק רוצה לפוצץ את האי...
‫יופי לו.
‫כתוב איך אנחנו אמורים להעביר פצצה ‫שמשקלה 10 טונות לצד השני של האי?
‫למעשה, משקלה 20 טונות.
‫למרבה המזל, נראה שפראדיי לא ‫התכוון להעביר את הפצצה בשלמותה.
‫מה? ‫-הוא השאיר הוראות מפורטות
‫לפירוק ליבת הפלוטוניום
‫ואיך לפוצץ אותה.
‫פראדיי אמר לי שאנחנו צריכים ‫לחסל מצבור כלשהו של אנרגיה.
‫חלק מהפצצה יספיק בשביל זה?
‫הליבה בפני עצמה היא נשק ‫תרמו-גרעיני. היא תספיק בהחלט.
‫היי, היי! ‫חכה!
‫אטמנו את הפצצה לפני 20 שנה ‫והטמנו אותה באדמה
‫מפני שהיא פלטה קרינה. ‫זה נראה לך רעיון טוב, אלואיז?
‫את בהיריון. -זאת בדיוק הסיבה ‫שבגללה עלינו לעזור להם.
‫אחרי שתפרקו את הליבה, ‫מה יקרה?
‫יהיו לנו כשעתיים ‫לקחת אותה לאתר "הברבור".
‫שעתיים?
‫כשפראדיי חזר לאי הוא הסביר ‫את לוח הזמנים שלו בבירור.
‫כדאי שנזוז.
‫מי עצר את המקדחה? ‫-אני.
‫למה? ‫-כי כשעברנו את קו 70 המטרים
‫הטמפרטורה של המקדחה עלתה ‫ב-60 מעלות ולא רציתי שהיא תימס.
‫בסדר. לכן יש לנו משאית מלאה במים. ‫אם כך תקרר אותה ותפעיל אותה.
‫סטיוארט, הרגע פינינו מהאי ‫את כל העובדים הלא חיוניים.
‫ייתכן שאנחנו באמצע מרד. אתה ‫באמת חושב שזה הזמן המתאים
‫לניסויים שלך? ‫-אני מפתח את המיזם הזה
‫כבר שש שנים, תכנון תחנה שתוכל ‫להשתמש באנרגיה אלקטרומגנטית
‫בדרכים שרק חלמנו עליהן. ‫-חשבת על ההשלכות של קידוח
‫אל תוך המצבור הזה? ‫אין לנו מושג מה...
‫אילו אדיסון היה חושב רק על ההשלכות, ‫כולנו היינו יושבים עדיין בחושך.
‫באתי לאי הזה כדי לשנות את העולם, ‫פייר. זה בדיוק מה שאני מתכוון לעשות.
‫בואו נפעיל אותה!
‫"30 שנה לאחר מכן"
‫תעצרו לשתות. יש עוד דרך ארוכה ‫עד שנגיע לג'ייקוב.
‫מי זה ג'ייקוב? ‫-הוא אחראי על האי הזה.
‫אמרת שג'ון הוא האחראי. ‫-לא, אמרתי שהוא המנהיג.
‫גיליתי שזה תואר זמני ביותר.
‫אבל כל אחד כפוף למישהו, ‫והמנהיג כפוף לג'ייקוב.
‫איזה מין אדם הוא?
‫אני לא יודע, סון. ‫מעולם לא פגשתי אותו.
‫אתה בוהה בי כבר עשר דקות, ‫ריצ'רד. יש לך שאלה לשאול אותי?
‫בן אמר לי שהוא חנק אותך.
‫כך זכור לי, כן.
‫הוא אמר שהוא היה בטוח שאתה מת. ‫הוא ראה שהעמיסו את הארון שלך
‫על המטוס שבו חזרת הנה. ‫איך אתה חי?
‫אתה נמצא על האי הזה ‫הרבה יותר זמן ממני, ריצ'רד.
‫אם למישהו יש הסבר, ‫כנראה לך יש.
‫אני באמת נמצא פה ‫כבר הרבה זמן, ג'ון,
‫וראיתי באי הזה דברים ‫שקשה לי לתאר,
‫אבל מעולם לא ראיתי ‫מישהו חוזר לחיים.
‫ואני מעולם לא ראיתי ‫מישהו שלא מזדקן.
‫עדיין ייתכן שזה אפשרי. ‫-אני כזה בגלל ג'ייקוב,
‫ואני משער שבגללו ‫אתה כבר לא בארון המתים.
‫אני מסכים בהחלט, ריצ'רד. ‫לכן אני עושה את זה,
‫כדי שאוכל להודות לו.
‫ואחרי שאעשה זאת, ‫נצטרך לטפל בשאר הנוסעים
‫מטיסת "אג'ירה" שהביאה אותי לפה.
‫מה זאת אומרת, "לטפל בהם"? ‫-אתה יודע למה אני מתכוון.
‫קדימה!
‫תתירו את הארגז.
‫למה בכלל הבאנו את המעופף הזה? ‫-כי אנחנו עשויים להזדקק לו.
‫בשביל מה? ‫הוא לא ידע את התשובה לשאלה.
‫הוא עדיין עשוי להיות חשוב. ‫-מה, את חושבת שהוא מועמד?
‫הוא ער.
‫כמה זמן אתה מקשיב לנו? ‫-מספיק זמן כדי לתהות
‫למה אני מועמד.
‫מי אתם, לעזאזל? ‫-אנחנו חברים.
‫אתם תמיד מכים חברים ברובים ‫וחוטפים אותם בסירות?
‫רק את אלה שמוצאים חן בעינינו.
‫קדימה.
‫מה יש בקופסה?
‫ההחלטה היא שלך.
‫תפתחו אותה.
‫"אג'ירה - מטען"
‫נהדר.
‫אתה צריך עט?
‫כן, תודה.
‫בבקשה. ‫תשאיר אותו אצלך.
‫צר לי מאוד על הוריך, ג'יימס.
‫"מר סוייר היקר, ‫אתה לא יודע מי אני,
‫"אבל אני יודע מי אתה ‫"ואני יודע מה..."
‫בוא, ג'ימי. אנחנו צריכים ‫לנסוע לבית הקברות, טוב?
‫מה אתה כותב? ‫-שום דבר.
‫"מר סוייר היקר,
‫"אתה לא יודע מי אני, ‫אבל אני יודע מי אתה
‫"ואני יודע מה עשית."
‫תקשיב לי, ג'ימי.
‫אני יודע שאתה כועס על האיש ‫שעשה את זה לאימא ולאבא שלך,
‫ולעזאזל... בצדק גמור.
‫אבל אתה מוכרח להמשיך הלאה.
‫הם נפטרו, ושום דבר שתעשה ‫לא ישנה את זה.
‫מה שקרה, קרה.
‫תבטיח לי שלא תמשיך לכתוב ‫את המכתב הזה.
‫אני מבטיח.
‫יופי.
‫בוא נלך להיפרד מהם.
‫אני רוצה להבין,
‫ג'ק יפעיל את הפצצה הגרעינית ואיך ‫שהוא זה יחזיר את המצב לקדמותו.
‫אז טיסה 518 לא תתרסק.
‫היא תנחת באל-איי בלי בעיות, ‫וכל זה לא קרה.
‫סוייר, אם ג'ק יעשה את זה הוא ‫עלול להרוג את כל מי שנמצא באי.
‫כן, שמעתי את החלק הזה. ‫-וזה מקובל עליך?
‫את לא מקשיבה לי, קייט.
‫בחרתי משהו, ואני דבק בזה. ‫בחרתי לעזוב, ואני עוזב.
‫טוב, הנה סמי ההרדמה שלכם.
‫מה עשית, לעזאזל?
‫אנחנו החלטנו לעזוב ‫את האי הזה, ג'יימס. אנחנו.
‫ועכשיו אנחנו חוזרים.
‫את רצינית? ‫-אנחנו לא יכולים לתת להם למות.
‫אתה רוצה להשתחרר? ‫או להישאר פה ולהתבכיין?
‫תתירי כבר את האזיקים.
‫בדיקת המערכות הושלמה.
‫אנחנו בנתיב יציאה ‫ומוכנים לעזוב את האי.
‫רות עבור, מסע נעים.
‫נתראה כשתחזרו.
‫תן לי את האקדח שלך.
‫תודה, קפטן. עכשיו אנחנו צריכים ‫שתעלה את הצוללת אל פני המים.
‫אני לא יכול...
‫אני חושב שאתה יכול. ‫-אחרי שנצא תפליג כרגיל.
‫בשום אופן אל תחזיר ‫את האנשים האלה לאי. ברור?
‫ואם הוראס ינסה ליצור איתי קשר? ‫מה אני אמור להגיד לו?
‫אתה לא בבית.
‫קדימה.
‫סעיד.
‫זה מספיק גדול? ‫-זה מתאים.
‫סיימת עם היומן של פראדיי? ‫-קח אותו.
‫אפשר לשאול אותך שאלה? ‫-בטח.
‫לפני עשרים שנה ‫אדם ששמו ג'ון לוק...
‫הגיע ברגל למחנה שלנו, ואמר לנו ‫שהוא יהיה המנהיג שלנו.
‫עזבתי את האי שלוש פעמים מאז, ‫וביקרתי אצלו,
‫אבל הוא מעולם ‫לא נראה לי מיוחד.
‫אמרת שיש לך שאלה. ‫-אתה מכיר אותו, את לוק?
‫כן. ‫כן, אני מכיר אותו.
‫ובמקומך לא הייתי מוותר עליו.
‫למה עוד לא גילית לו?
‫לא גיליתי למי מה? ‫-ריצ'רד.
‫למה לא גילית לו מה ‫אני מתכנן לעשות לג'ייקוב?
‫אם אתה מתכוון לרצח שלו, ג'ון,
‫הנחתי שתרצה לשמור על כך בסוד.
‫ממתי זה מפריע לך?
‫התחלתי לראות את ‫המצב אחרת כשבתי המתה
‫איימה לחסל אותי ‫אם לא אשמע בקולך.
‫רגע...
‫איפה זה קרה?
‫במערה, מתחת למקדש. ‫כשהלכנו למפלצת.
‫ובכן, אתה מוכן לשמוע בקולי, ‫בכל מצב?
‫כן.
‫בסדר. אם כך לא ‫אצטרך לשכנע אותך אחרי הכול.
‫לשכנע אותי לעשות מה?
‫אני לא אהרוג את ג'ייקוב, בן.
‫אתה תעשה את זה.
‫פריז או רומא? ‫-לא...
‫פירנצה. -זה לא משנה!
‫זה משנה. זה יום הנישואים שלנו. ‫-העיקר שאנחנו יחד.
‫אנחנו צריכים למצוא מקום מושלם. ‫-אסתפק במציאת משקפי השמש.
‫סליחה, אדוני. ‫אתה יכול לעזור לי?
‫אני מצטער, אני חושב ‫שתעיתי בדרך. אתה מלוס אנג'לס?
‫מה אתה מחפש? ‫-מצאתי אותם.
‫נאדיה?
‫בבקשה... ‫קח אותי הביתה.
‫זמננו קצר. בואו נלך.
‫תתרחקו.
‫זה אחד מבתי "דארמה". ‫אני אלך ראשון.
‫ג'ק, שלא תשכח מי ‫האחראי פה. אני אלך ראשונה.
‫אם מישהו בבית הזה ישמש איום, ‫אתה עלול להסס.
‫אני לא. ‫-בסדר.
‫אלואיז, תיכנסי. אנחנו אחרייך.
‫אחרי שנסמן לך שהכול בסדר ‫תביא את הפצצה.
‫שלא יהיו טעויות.
‫מה לעזאזל אתה עושה? ‫-מגן על המנהיגה שלנו. תתרחק.
‫היא תכעס כשהיא תתעורר, ‫אבל זה עדיף על פני להיות מתה.
‫היא פקדה עליי לעזור לך. ‫עזרנו לך. עכשיו אתה לבדך.
‫אקח אותה בדרך שנכנסנו בה.
‫אחריך.
‫"שימו לב, אנחנו בקוד 'שחור'.
‫"הגיעו עם הנשק האישי שלכם ‫אל נקודות האבטחה באופן מיידי.
‫"אם תתקלו ב'עוין', ‫מותר לכם להפעיל כוח קטלני.
‫איך נצא מפה, לעזאזל?
‫"הוראס - מתמטיקאי"
‫נסתתר לעיני כולם.
‫אתה תלך לעמוד ליד השער. ‫אתה...
‫אתם תלכו. ‫תלכו ל...
‫היי.
‫היי!
‫אתה המנוול שירה בבן שלי! ‫-אל תירה!
‫אני נושא פצצה גרעינית!
‫תיכנסו.
‫סע!
‫לפי השמש אני מעריך ‫שזה החוף הצפוני.
‫השמש בצד ההוא. ‫זה כנראה החוף המערבי.
‫באמת? יש לך מצפן? ‫-לא. ולך?
‫תודה לך. ‫-על מה?
‫על שתמכת בי בצוללת. ‫-אין בעיה.
‫אין לי מושג איפה אנחנו.
‫וינסנט! ‫בוא הנה!
‫מה שלומך, חמוד? לא ראיתי אותך ‫מאז החצים הבוערים לפני שלוש שנים.
‫איך הוא שרד פה לבדו?
‫אוי, לא.
‫ברנרד!
‫הם מצאו אותנו.
‫בן זונה.
‫זאת פצצה? ‫-תשתדל לא לזוז.
‫אני צריך לעצור את הדימום. ‫-מה קורה שם? סעיד בסדר?
‫נראה לך שהוא בסדר? ‫תתרכז בנהיגה!
‫שאני אעצור בצד? -כן, ‫תעצור כדי שיירו בנו. פשוט סע!
‫אני לא יודע לאן! ‫-לאתר "הברבור". סע ל"ברבור".
‫למה שתרצה לנסוע לשם? אם ירו ב... ‫-אם אתה רוצה להציל את סעיד,
‫קח אותנו ל"ברבור". ‫-בסדר.
‫ג'ק, מה יש ב"ברבור"? -אני חושב ‫שמצאתי דרך להחזיר אותך לאשתך.
‫"שעועית ירוקה"
‫"הרמתם" אוכל ‫וגרתם בבקתה לבדכם?
‫אנשים עובדים כל החיים ‫כדי להשיג בית שקט, ליד הים,
‫ולחיות בו בשקט. ‫זה מה שעשינו.
‫זה מה שבנינו לעצמנו.
‫סליחה על שאני הורס לכם, אבל... ‫הבית שלכם עומד להתפוצץ.
‫לג'ק יש פצצה. ‫-למי אכפת?
‫סליחה? ‫בכל פעם יש לכם משהו אחר.
‫עכשיו את אומרת: ‫"יש לג'ק פצצה." ומה?
‫כולכם עומדים לנסות ‫לעצור אותו, נכון? -כן, נכון.
‫חזרנו 30 שנה לאחור,
‫ואתם עדיין מחפשים דרכים ‫לירות זה בזה?
‫רוז, אנחנו רק צריכים לדעת איך ‫להגיע מכאן ליישוב של "דארמה"
‫כדי לעצור את ג'ק.
‫אחרת אתם תמותו. ‫כולנו נמות.
‫אז נמות. ‫אנחנו רק רוצים להיות יחד.
‫זה מה שחשוב, בסופו של דבר.
‫היישוב נמצא במרחק 8 ק"מ ‫בכיוון ההוא.
‫ברנרד. -סוייר.
‫רוז. -תודה.
‫בואו.
‫ביי. ‫-אתם בטוחים שלא תשתו כוס תה?
‫אולי בפעם אחרת.
‫חבל שהראיתם לי ‫מה יש בארגז הזה.
‫מה תעשו בזה, בכלל? -אנחנו ‫צריכים להראות את זה למישהו.
‫בשביל מה? ‫-כדי שיידע עם מה הוא מתמודד.
‫עם מה הוא מתמודד? -עם משהו ‫מפחיד בהרבה ממה שיש בארגז הזה.
‫אבל אל תדאג. ‫כל עוד אתה איתנו, אתה בסדר.
‫זה היה מעודד אותי ‫אילו ידעתי מי אתה, חבר.
‫אנחנו הטובים.
‫מניסיוני, האנשים שטורחים
‫להגיד לך שהם הטובים, ‫הם הרעים.
‫הגענו.
‫תסתכלי על האפר!
‫חכו פה.
‫מה שלומך?
‫רוצה לשתות?
‫מישהו בא אלייך.
‫הסברתי לו באיזה מצב את,
‫אבל הוא התעקש לראות אותך.
‫אף אחד עוד לא בא לבקר אותך. ‫זה יועיל לך.
‫סליחה שלא באתי עד עכשיו.
‫אני שמחה לראות אותך.
‫באתי מפני שאני זקוק לעזרתך.
‫את יכולה לעזור לי?
‫תעזרי לי, אילנה?
‫כן.
‫מה קרה? ‫-הוא לא שם.
‫כבר מזמן לא. ‫מישהו אחר השתמש בבקתה.
‫תשרפו אותה.
‫אני לא מ"ירוק" במיוחד, אבל זאת ‫דרך לא רעה לשרוף את הג'ונגל, לא?
‫אז מה עכשיו?
‫אז אני מניח ‫שאנחנו יודעים לאן ללכת.
‫זה המחנה הישן שלנו. ‫-אין כמו בבית.
‫טוב, ריצ'רד אומר לי ‫שאנחנו נגיע לפני החשכה.
‫נצלו את ההזדמנות, ‫תנוחו ותירגעו קצת.
‫בשביל מה שאני מתכנן לכם... ‫אתם תצטרכו את זה.
‫הכול בסדר? ‫-דווקא נהניתי להיות לבדי.
‫אתה רואה מה יש מאחוריך?
‫"הסגר"
‫זאת דלת. מה אתה אומר... ‫-זאת לא סתם דלת, בן.
‫זאת הדלת של "הבונקר" ‫שבו אתה ואני נפגשנו לראשונה.
‫אכפת לך אם אשאל אותך שאלה? ‫-אני בן מזל דגים.
‫מה קרה ביום ההוא, בבקתה?
‫כשלקחת אותי לראשונה ‫לפגוש את ג'ייקוב.
‫מן הסתם, אתה כבר יודע ‫שדיברתי אל כיסא ריק, ג'ון.
‫שהעמדתי פנים.
‫אבל הייתי מופתע בדיוק כמוך
‫כשחפצים התחילו להתעופף בחדר.
‫אבל למה טרחת ‫להמציא דבר כזה?
‫התביישתי.
‫לא רציתי שתדע ‫שמעולם לא ראיתי את ג'ייקוב.
‫כן, שיקרתי.
‫זה מה שאני עושה.
‫בסדר.
‫למה אתה רוצה ‫שאני אהרוג את ג'ייקוב, ג'ון?
‫כי אף על פי ששירתת ‫נאמנה את האי, חלית בסרטן.
‫נאלצת לראות ‫את הרצח של הבת שלך.
‫ומה הפרס שלך על ההקרבה הזאת? ‫אתה גורשת.
‫ועשית את כל זה בשם אדם ‫שמעולם לא פגשת.
‫כך שהשאלה, בן, היא, למה לעזאזל ‫לא תרצה להרוג את ג'ייקוב?
‫"די-אס"
‫אהבתי אותך
‫מאז היום בו נפגשנו.
‫אוהב את הגבר שתהיה
‫כשנבלה את חיינו יחד.
‫בטבעת זו,
‫אני נודרת נדר.
‫כתבתי את שלי על דף.
‫לא ניפרד לעולם,
‫כי חיים בלעדייך
‫יהיו כמו שמיים בלי ארץ.
‫בטבעת זו,
‫אני נודר נדר.
‫דודה.
‫מתי תתחילו להקים משפחה?
‫אולי בירח הדבש שלנו.
‫אני רוצה לברך אתכם.
‫אהבתכם מיוחדת מאוד.
‫אל תיקחו אותה לעולם ‫כמובנת מאליה.
‫מי זה?
‫לא יודע,
‫אבל הקוריאנית שלו מצוינת.
‫כמה עוד? ‫-עוד חמש דקות בערך.
‫אתה לא יכול לעצור את הדימום.
‫אני צריך תחבושות נקיות. -ג'ק, ‫ובכן... הפצצה הזאת אמורה
‫להחזיר אותנו אחורה בזמן? ‫-אנחנו לא נחזור אחורה בזמן.
‫נכון, כי זה יהיה מגוחך! ‫-אני צריך לערוך שינוי בפצצה,
‫כך שתתפוצץ ברגע הפגיעה.
‫ג'ק, אנחנו מוכרחים להיות שם ‫ברגע התרחשות "התקרית",
‫אחרת כל זה יהיה לחינם.
‫למה אנחנו עוצרים, לעזאזל? ‫-בגלל זה.
‫"אבודים"