‫בפרקים הקודמים של "אבודים":
‫מיילס ושלושה מאנשיו ‫הגיעו לאי לפני שבוע בערך.
‫הוא יספר לנו ‫בדיוק למה הם כאן.
‫אנחנו כאן בשבילו. -הבעיה ‫נפתרה. מתי ניתן להם אותו?
‫אנחנו לא יכולים לתת להם אותו. ‫-ברגע שאהיה בידיהם,
‫ההוראות שלהם הן להרוג ‫את כל שאר האנשים באי.
‫והוא לא מוכן אפילו לגלות לנו ‫מי המרגל שלו בספינה. -זה מייקל.
‫שגר!
‫מה אתם עושים? ‫-אנחנו יורים.
‫זאת מפה למקדש. ‫זה מקום מפלט.
‫אולי המקום ‫הבטוח האחרון באי הזה.
‫אם תצאו עכשיו, ‫תוכלו להגיע לשם בתוך יום וחצי.
‫אימא שלך תגן עלייך.
‫קארל! לא! ‫-בואי! -לא!
‫בואי, הוא מת!
‫חכו! לא! ‫אני הבת של בן!
‫אני הבת שלו!
‫יש לך מרשם לזה?
‫כן.
‫כתבתי אותו בעצמי.
‫אתה נראה זוועה.
‫תודה.
‫מה זה?
‫אנטיביוטיקה. ‫יש לי משהו בקיבה.
‫תאכל קרקרים.
‫קרקרים תמיד ‫משפרים לי את ההרגשה.
‫למה הם עוד לא חזרו ‫מהספינה, ג'ק?
‫סעיד אמר שהמנועים לא פועלים. ‫הם בטח מנסים לתקן אותם
‫ותוהים למה הם לא מצליחים ‫ליצור אתנו קשר.
‫ואתה לא מודאג? ‫-לא.
‫יש לי תחושת בטן ‫שאנחנו נעזוב את האי הזה.
‫חשבתי שהבטן שלך חולה.
‫הצילו! תעזרו לי!
‫הצילו! הצילו! תעזרו לי פה!
‫הכלב נבח. ‫-אני רואה.
‫תחזיק. -אני מרים אותו.
‫אתה יודע מי זה?
‫הוא היה בספינה שלנו.
‫זה הרופא.
‫כולנו נמות.
‫תירגע, "צ'יקן ליטל". ‫השמים עוד לא נופלים.
‫זה בדיוק מה שהוא רוצה: שנריב ‫בינינו. זאת טעות קשה, בנאדם.
‫זכותו להחליט, הוגו.
‫קדימה.
‫כן.
‫אני תוקף את סיביר.
‫מצטער.
‫אני לא מאמין ‫שנתת לו את אוסטרליה.
‫אוסטרליה היא המפתח למשחק. ‫-ככה אתה חושב.
‫תעצרי כאן. על הברכיים.
‫על הברכיים!
‫תכבי את הדבר הזה.
‫בבקשה...
‫יש איתם תינוק. ‫תבטיחו לי...
‫תכבי את הגדר.
‫בסדר. היא כבויה.
‫קוד 41-ג'יי. ‫קוד 41-ג'יי.
‫מי זה?
‫אני חושב שזה בשביל בן.
‫מה זה קוד 41-ג'יי?
‫איפה שמעת את זה? ‫-הטלפון צלצל. הרמתי.
‫קול אמר "קוד 41-ג'יי".
‫אנחנו הולכים לבית השני. ‫קל יותר להתבצר בו,
‫והמיקום טוב יותר ביחס לעצים. ‫-על מה אתה מדבר?
‫הם הגיעו.
‫אבודים
‫"העתיד לבוא"
‫"מדבר סהרה"
‫שלום.
‫לא, חכו.
‫חכו, אני יכול להסביר. ‫אתם מדברים אנגלית?
‫בסדר, בסדר.
‫בסדר.
‫בסדר, בסדר. בסדר.
‫זה...
‫נכנע. נכנע. ‫-אז אתה כן מדבר אנגלית.
‫תן לי לנחש: "41-ג'יי" ‫זה לא הקוד של שליח הפיצה.
‫זאת מערכת התראה מוקדמת. ‫-התראה מפני מה?
‫מישהו לחץ על כפתור החירום ‫של גדר הביטחון שלנו.
‫זאת אומרת ‫שאחד מאנשיי נפל בשבי.
‫כמה זמן התלבטתם אם לשאול ‫אותי למה הטלפון צלצל?
‫חמש דקות. -הפסדנו את יתרון ‫הזמנים שלנו. -חכה.
‫אם נסתגר, אני אביא את הצרפתייה ‫והילדים. -אל תטרח, הם מוגנים.
‫שלחתי מכאן את רוסו, אלכס ‫וקארל אתמול. -לאן?
‫לא חשוב. קלייר עדיין ישנה. ‫אני אביא אותה.
‫אין זמן! ‫-אני אמצא זמן.
‫חשוב מאוד שתשרוד ‫את מה שעומד לקרות פה, ג'ון,
‫אז אני צריך שתישאר לצדי. ‫-ולמה שאעשה את זה?
‫כי האנשים שעומדים להגיע ‫לא יסתכנו באפשרות שאני אפגע.
‫אם אתה רוצה לחיות, ‫אני הסיכוי הכי טוב שלך.
‫שיספו לו את הגרון.
‫אתם יודעים על זה משהו?
‫לא. הוא היה בסדר ‫בפעם האחרונה שראיתי אותו.
‫ומתי זה היה? ‫-"מתי"?
‫"מתי" זה מונח יחסי.
‫אנחנו לא יודעים על זה שום דבר.
‫הצלחתם לתקן ‫את הטלפון הלווייני?
‫כן... סליחה, לא. ‫המיקרופון נהרס.
‫במקרה הטוב, ‫נצליח לשדר רק צפצופים.
‫אבל עדיין תוכל להשתמש בו ‫בתור מין טלגרף, נכון?
‫אם היו לי רצועות מתכת,
‫חיבור לסוללת 9 וולט וחוטים.
‫יש לנו כמה דברים שהצלנו מהמטוס.
‫יופי. ‫-אראה לך איפה הם.
‫ברנרד, יש לך רגע פנוי?
‫האנשים שבאים... אתה מפחד ‫מהם, נכון? -כן, ג'ון.
‫מה קורה?
‫תתרחק מהחלון, הוגו.
‫איך סוייר ייכנס? ‫-הוא לא ייכנס.
‫ראית אם קלייר ‫יצאה מהבית הבוקר?
‫מה קורה? למה האקדח? ‫-תחזור פנימה ותחכה...
‫תחזרי פנימה!
‫תחזור פנימה!
‫קלייר!
‫"טוזאור, תוניסיה"
‫צהריים טובים, אדוני. -צהריים טובים. ‫אני רוצה חדר בבקשה.
‫בהחלט, אדוני. ‫זה הביקור הראשון שלך בתוניסיה?
‫לא. אבל מזמן לא הייתי פה.
‫מה שמך? ‫-האמת היא שאני אורח מועדף.
‫זה אמור להיות רשום ‫על שם "דין מוריארטי".
‫בהחלט, מר מוריארטי.
‫אוכל לעזור לך במשהו נוסף? ‫-כן.
‫התאריך היום הוא...? ‫-העשרים וארבעה באוקטובר.
‫אלפיים וחמש. ‫-כן, אדוני. אלפיים וחמש.
‫תודה.
‫... סעיד ג'ראח...
‫"שישיית אושיאניק"...
‫... סעיד ג'ראח...
‫בבקשה, אני רק רוצה ‫לקבור את אשתי בשקט.
‫כאן ועכשיו, אני צריך ‫שתגיד לי מה קורה פה.
‫אני חושב שהמונח הטכני הוא ‫"הלם ותדהמה".
‫הם מנסים להכניע אותי באמצעות ‫פחד. -למה הם הפסיקו לירות?
‫זה הבית של קלייר?
‫קלייר הייתה שם. ‫-הוגו, תרחיק את התינוק מהחלון.
‫שים אותו בחדר האחורי.
‫אמרת שאני צריך לשרוד.
‫למה? -כי יש רק אדם אחד ‫שיכול לעזור לנו עכשיו: ג'ייקוב.
‫ואנחנו צריכים ‫ללכת אליו ביחד.
‫למה אתה חושב שאמצא אותו? ‫אני בכלל לא יודע היכן הבקתה.
‫אני יודע,
‫אבל הרלי יודע.
‫קלייר!
‫קלייר! קלייר!
‫קלייר.
‫את בסדר?
‫צ'רלי?
‫בסדר.
‫איפה אהרון? ‫-זה בסדר. אנחנו הולכים עכשיו.
‫בואי.
‫תפתח את דלת הכניסה!
‫הוגו, אל תעשה את זה.
‫תפתחו את הדלת!
‫תפתחו! תפתחו את הדלת!
‫זהירות.
‫היא בסדר? ‫-היא בהלם, אבל היא תהיה בסדר.
‫הם פשוט התחילו לירות. למה?
‫למה לירות ‫בלי להגיד מה הם רוצים?
‫האנשים האלה נרצחו ‫כדי להרגיז אותך, ג'יימס,
‫בתקווה שתתפרץ הנה ‫ותזרוק אותי לזאבים.
‫מה רע בזה?
‫זו נשמעת לי תכנית מצוינת. ‫מה אתה אומר? נספור עד שלוש?
‫לא הייתי עושה את זה במקומך. ‫-שתוק!
‫מיילס?
‫מי שחרר אותך? ‫-האנשים שנתנו לי את זה.
‫הם רוצים לדבר.
‫"תיכרית, עיראק"
‫"עיתונות"
‫אוכלי נבלות! עקבתם אחריי ‫עד תיכרית! אתם מרגלים אחריי!
‫מה אתה עושה פה?
‫באתי כדי למצוא ‫את האיש שרצח את אשתך.
‫איך הגעת הנה?
‫חציתי דרך גבול סוריה.
‫זה לא קשה כמו ש... ‫-איך עזבת את האי?
‫לחבר שלך, דזמונד, הייתה סירה. ‫אתה זוכר? "אליזבת".
‫הפלגתי לכיוון פיג'י,
‫ושם שכרתי מטוס.
‫למה עכשיו?
‫אתה זוכר את השם ‫"צ'רלס וידמור", נכון?
‫האיש שניסה לשכנע את העולם ‫שהמטוס שלכם על קרקעית הים?
‫מה זה קשור אליי? לנאדיה?
‫היה איש בתהלוכת הלוויה שלה.
‫שמו ישמעאל בקיר.
‫הוא אחד מאנשיו של וידמור.
‫בקיר נראה לאחרונה ‫לפני חמישה ימים בלוס אנג'לס.
‫הוא צולם במצלמת תעבורה ‫כשהוא נוסע במהירות מופרזת
‫מפינת הרחובות ‫לה בראה וסנטה מוניקה.
‫זה שלושה רחובות ‫מהמקום שבו נאדיה נרצחה.
‫למה להם לרצוח אותה? ‫-אני לא יודע,
‫אבל זה מה שהם עשו.
‫כמה הם?
‫אולי שישה, אני לא בטוח.
‫מה זאת אומרת, לא בטוח? ‫הגעת איתם באותה ספינה, לא?
‫הם אמרו לי שהם רק מאבטחים. ‫-מאבטחים מה?
‫אותו. כדי להשתלט עליו ‫וללוות אותו בחזרה ליבשה.
‫מיילס, נראה שלא תשיג ‫את 3.2 מיליון הדולרים שלך.
‫קח את זה ודי. ‫-למה שארצה לדבר איתם?
‫כי יש להם בן ערובה.
‫אז הם טעו טעות קשה בחישוב,
‫כי כל אחד מאנשיי מוכן למות ‫בשירות האי הזה. -זאת הבת שלך.
‫הלו.
‫אני מדבר עם בנג'מין ליינוס?
‫כן.
‫שמי מרטין קימי. ‫אני מועסק על ידי צ'רלס וידמור.
‫מי זה צ'רלס וידמור? ‫-אחר כך.
‫אני רוצה שתסתכל ‫מהחלון המזרחי שלך,
‫כדי שנוכל לדבר ‫פנים מול פנים.
‫שמאלה.
‫רואה אותי?
‫כן, אני רואה אותך.
‫בסדר, מר ליינוס. ‫אלה התנאים שלי:
‫אתה תצא מדלת הכניסה עם ידיים ‫מעל לראש ותלך ישירות אליי.
‫ברגע שתהיה בידיי, אני מבטיח לך, ‫אף אחד אחר בבית הזה לא ייפגע.
‫שנינו יודעים שברגע שאהיה ‫בידיך, שום דבר לא ימנע ממך
‫להרוג את כל מי שנמצא באי.
‫איזה מין בן אדם אתה חושב שאני?
‫מרטין כריסטופר קימי. לשעבר ‫רב סמל ראשון בחיל הנחתים.
‫שירת בהצטיינות ‫בשנים 2001-1996,
‫אבל מאז עבדת ‫עם מספר ארגונים של שכירי חרב,
‫בעיקר באוגנדה.
‫אני יודע בדיוק איזה מין ‫בן אדם אתה, מר קימי,
‫אז לא צריך לדבר סחור סחור.
‫בסדר, בן. ‫מקובל עליי.
‫רדי.
‫תצא הנה מיד,
‫אחרת אני הורג את הבת שלך.
‫אני רוצה להציע הצעה נגדית.
‫אני מקשיב.
‫אתה והחברים שלך
‫תסתובבו ותלכו בחזרה ‫למסוק שלכם,
‫תעופו מפה ותשכחו ‫ששמעתם על האי הזה.
‫תיפרדי מאבא שלך.
‫אבא.
‫הם רציניים.
‫הם הרגו את קארל
‫ואת אימא שלי.
‫אלכס, אני שולט במצב.
‫הכול יהיה בסדר.
‫בבקשה, אבא...
‫בבקשה, בבקשה...
‫יש לך עשר שניות, בן.
‫טוב, תקשיב. ‫-תשע.
‫היא לא הבת שלי.
‫שמונה. -גנבתי אותה כשהייתה ‫תינוקת, מאישה מטורפת.
‫היא כלי משחק, לא יותר.
‫אין לה משמעות בעיניי.
‫אני לא יוצא מהבית הזה,
‫אז אם אתה רוצה להרוג אותה, ‫תעשה את זה.
‫אני לא רואה אותו.
‫הוא השאיר שם את הגופה שלה ‫ונעלם ביער.
‫הם יחזרו בקרוב.
‫בעוד עשרים דקות יהיה חושך, ‫ואז הם יבואו לקחת אותו.
‫בוא ניתן להם אותו וזהו.
‫לא נראה לי שהם מתכוונים לתת ‫לנו לצאת מפה חיים, ג'יימס,
‫בלי קשר למה שנעשה. ‫-אני לא מתכוון למות.
‫הוא שינה את הכללים.
‫מה? מי?
‫אילו כללים?
‫אתה יודע שאני צודק.
‫הסיכוי הכי טוב שלנו הוא לזרוק ‫אותו החוצה ולהגן על עצמנו.
‫היי!
‫לאן אתה הולך?
‫תפתח את הדלת!
‫תפתח!
‫לך.
‫מי אתה, ולמה אתה עוקב אחריי?
‫שמי בנג'מין ליינוס,
‫ואני צריך שתעביר ‫מסר ממני למר וידמור.
‫איזה מסר?
‫זה מספיק.
‫חכה!
‫לאן נדמה לך שאתה הולך?
‫סיימנו כאן, סעיד.
‫תסתובב ולך.
‫תתאבל ותמשיך לחיות.
‫אין לי חיים. ‫לקחו אותם ממני.
‫לך הביתה, סעיד.
‫אם תיתן לאבל שלך להפוך לזעם, ‫הוא לא ייעלם לעולם.
‫אני מדבר מניסיון.
‫זאת המלחמה שלי, לא שלך.
‫ביליתי את שמונה השנים האחרונות ‫בחיפושים אחר האישה שאני אוהב.
‫מצאתי אותה סוף סוף, ‫והתחתנתי איתה,
‫ואתמול קברתי אותה. אז אל ‫תגיד לי שזאת לא המלחמה שלי.
‫בנג'מין,
‫מי הבא בתור?
‫אצור אתך קשר.
‫תפתח את הדלת!
‫הבן זונה עזב אותנו כאן.
‫תפתח את הדלת! ‫-מה קורה?
‫קלייר?
‫את בסדר, מותק? ‫-כן.
‫קצת מסוחררת, אבל אני אחיה. ‫-אל תהיי כל-כך בטוחה.
‫סלח לי, ג'יימס.
‫לסלוח לך?!
‫מה עשית שם? ‫-טוב, תקשיבו לי טוב.
‫אני צריך שתשמעו בקולי. ‫בעוד רגע נצטרך לרוץ מהבית הזה,
‫כמה שיותר מהר. ‫באותו הרגע, לפי הוראה שלי,
‫אני רוצה שתרוצו ‫היישר לכיוון העצים.
‫אתה מתכוון... ‫לכיוון האנשים החמושים.
‫לא. אנחנו רוצים ‫להתרחק מהם עד כמה שאפשר.
‫צאו החוצה!
‫החוצה, עכשיו!
‫מה עשית?
‫פשוט קראת לדבר הזה?
‫לסגת!
‫קדימה! קדימה!
‫לכו לערוץ הנחל. אחבור אליכם. ‫-היי, לאן אתה הולך?
‫אני צריך להיפרד מבתי, ג'ון.
‫אני לא מאמין.
‫יכול להיות שקלטתי אות.
‫מה אתה שולח?
‫"מה...
‫"קרה...
‫"ל...
‫"רופא?"
‫בסדר. הם לא בדיוק אמרו ‫מה קרה לרופא,
‫אבל החברים שלכם בסדר, ‫והמסוק יחזור הנה בבוקר.
‫הוא משקר.
‫המסר היה "על מה אתה מדבר? ‫הרופא בסדר גמור".
‫אתה יודע לקרוא קוד מורס.
‫מה זאת אומרת, "הרופא בסדר"?
‫אני לא יודע.
‫למה אתה משקר?
‫למה אמרת שהמסוקים יחזרו?
‫ג'ק!
‫התכוונתם אי פעם ‫לחלץ אותנו מהאי הזה?
‫לא.
‫ג'ק.
‫אני חושב שהחברים שלך מהמסוק ‫רצו לכיוון ההוא,
‫אם אתה רוצה להדביק אותם.
‫נראה לי שאשאר ‫איתכם קצת, בינתיים.
‫צר לי על הבת שלך.
‫תודה, ג'ון.
‫עם זאת, שיקרת לי.
‫אמרת שאתה לא יודע ‫מהי מפלצת העשן.
‫אתה יכול לשאול את ג'ייקוב הכול ‫כשנגיע לבקתה.
‫רגע. ג'ייקוב?
‫מי זה ג'ייקוב?
‫זה האיש שיגיד לנו ‫מה לעשות עכשיו, ג'יימס.
‫אתם יודעים מה? ‫אני עם זה גמרתי.
‫לא הייתי צריך ‫ללכת איתכם בכלל, משוגעים.
‫אני חוזר לחוף, ‫וקלייר והילד שלה באים איתי.
‫מקובל עלייך?
‫כן, מקובל עליי.
‫אני אבוא איתכם.
‫בואו.
‫גם אתה, הרלי.
‫יצאת מדעתך? ‫-הוגו נשאר אתנו.
‫אין סיכוי. ‫-רגע, אל תערבו אותי.
‫מצטער, הוגו. אנחנו צריכים ‫אותך כדי למצוא את הבקתה.
‫הוא לא הולך אתך לשום מקום, ‫חתיכת בן זונה משוגע. -די!
‫תניחו את האקדחים. ‫אני אלך עם לוק.
‫הוגו! ‫-זה בסדר, סוייר.
‫בבקשה, תניח את הנשק.
‫גם אתה.
‫אתה לא חייב לעשות את זה.
‫תחזרו לחוף. ‫אחבור אליכם במוקדם או במאוחר.
‫אם יקרה משהו לשערה אחת ‫מהראש המתולתל שלו,
‫אני אהרוג אותך.
‫בסדר גמור.
‫בואו.
‫קדימה. זוזו.
‫לאיזה כיוון?
‫בואו אחריי.
‫"לונדון, אנגליה"
‫תודה.
‫ערב טוב, אדוני. ‫אפשר לעזור לך?
‫כן, באתי לבקר את ‫מר וגברת קנדריק מחדר 4-אי.
‫בשעה כזאת, אדוני?
‫הם מחכים לי.
‫תרגיש חופשי להתקשר אליהם.
‫אין צורך, אדוני. ‫לילה טוב, אדוני.
‫"פנטהאוז"
‫קום, צ'רלס.
‫תהיתי מתי תופיע.
‫אני רואה שהשתזפת. ‫-עיראק מקסימה בעונה הזאת.
‫מתי התחלת לישון ‫עם בקבוק ויסקי ליד המיטה?
‫כשהסיוטים התחילו.
‫באת הנה כדי להרוג אותי, בנג'מין?
‫שנינו יודעים שאסור לי ‫לעשות את זה.
‫אז למה באת?
‫באתי, צ'רלס, ‫מפני שרצחת את בתי.
‫אל תעמוד שם ותסתכל עליי ‫עם העיניים הנוראיות שלך,
‫ותאשים אותי במותה ‫של הנערה המסכנה ההיא,
‫כששנינו יודעים היטב ‫שלא אני רצחתי אותה, בנג'מין.
‫אתה עשית את זה.
‫לא, זה לא נכון.
‫כן, בנג'מין. ‫זה נכון.
‫אתה מתגנב לחדר השינה שלי ‫באמצע הלילה, כמו עכברוש,
‫ומעז להעמיד פנים שאתה הקרבן?
‫אני יודע מי אתה, בחור. ‫מה אתה.
‫אני יודע שאת כל מה שיש לך, ‫אתה לקחת ממני.
‫אז אני שואל אותך שוב,
‫למה אתה כאן?
‫אני כאן, צ'רלס, כדי להגיד לך ‫שאני אהרוג את הבת שלך.
‫"פנלופי", נכון?
‫ואחרי שהיא איננה כבר,
‫אחרי שהיא תמות,
‫אתה תבין איך אני מרגיש,
‫ותצטער ששינית את הכללים.
‫בחיים לא תמצא אותה.
‫האי הזה הוא שלי, בנג'מין.
‫הוא תמיד היה,
‫והוא יחזור להיות שלי.
‫אבל לעולם לא תמצא אותו.
‫אז אני מניח ‫ששנינו יוצאים לצוד.
‫גם אני מניח.
‫ליל מנוחה, צ'רלס.
‫אבודים