‫בפרקים הקודמים של "אבודים":
‫איך פותחים פתח ‫שאין לו ידית, אין לו תפס...
‫ג'ון, מדברים על מה ‫שאנחנו עושים פה כל יום.
‫צריך לספר להם. ‫-הם לא מוכנים.
‫ראיתי מטוס ביצ'קראפט. ‫-מה יש בתוכו, ג'ון?
‫תצטרך לטפס לשם בשבילנו ולגלות.
‫הלו, יש שם מישהו? ‫הצילו, הצילו.
‫הצילו!
‫מה קרה? -הייתה תאונה. ‫בון נפל מצוק.
‫תגיד לי בדיוק מה קרה, ג'ון.
‫לוק!
‫פנו לי דרך! ‫אני צריך מקום.
‫תחזיקי אותו. -בון, אתה שומע ‫אותי? זה בסדר, אתה אתנו.
‫מה קרה לו? -הוא נפל מצוק. ‫-הוא היה עם לוק.
‫תחזיקו אותו. -ג'ק, הרגל שלו. ‫-אני יודע, הוא מדמם.
‫תחזיקו אותו, לעזאזל! ‫תלחצי יותר חזק, קייט.
‫אני מנסה. ‫-טוב, לאט לאט.
‫בעדינות!
‫סון, המספריים נמצאים ‫במגירה השנייה בעגלה.
‫במגירה השנייה!
‫ויש חיתולים במגירה הראשונה. ‫סון תחליף אותך.
‫סון, אני צריך... ‫-כן, הבנתי.
‫הרלי, תביא לי את המושב ‫ממחלקה ראשונה, וגם את הרשת.
‫אנחנו צריכים משהו סטרילי... ‫הרלי, אני נשבע, אם תתעלף לי...
‫לא. מושב ממחלקה ראשונה. ‫רשת. אני בסדר. אלוהים...
‫לכי לחוף. ‫תעברי על החפצים של סוייר.
‫אני רוצה אלכוהול. ‫אלכוהול רפואי, ויסקי...
‫ג'ק, מה קורה? ‫-יש לו קריסת ריאה.
‫טוב.
‫בסדר. בסדר.
‫יופי, בון.
‫מצוין. כל הכבוד.
‫אכניס לשם צינור, ‫ואתה תהיה בסדר גמור.
‫למה את עוד פה? ‫אלכוהול, קייט.
‫את רוצה שהוא יחיה? ‫רוצי לחוף! עכשיו!
‫עזוב, תן לי עניבת קליפס. -אתה ‫יודע למה קוראים לזה "עניבה"?
‫כי צריך לענוב אותה. -אתה יודע ‫למה קוראים לזה "עניבת קליפס"?
‫כי שמים אותה. עם קליפס.
‫אתה מתרגש, סילוורמן? ‫-למה לי להתרגש?
‫זאת אחריות גדולה. ‫-אני מסוגל להתמודד עם אחריות.
‫אולי, אבל אני יודע ‫שאתה לא אוהב לדבר מול קהל.
‫יהיה בסדר.
‫אחרי 8 בירות אהיה בסדר. ‫-היא תתפוס אותך.
‫אני אצחצח שיניים. ‫-היא תתפוס אותך.
‫עוד לא מאוחר להתחרט, מארק.
‫לא... ‫זה רק נאום דבילי.
‫אתה תתגאה בי.
‫טוב, ועכשיו החתן.
‫עוד לא מאוחר להתחרט, ג'ק.
‫זה כואב...
‫זה שבר סגור, אבל... ‫נראה לי שאוכל לקבע אותו.
‫החזה שלו, הפצע... ‫אתה יכול לתפור אותו?
‫הוא איבד הרבה דם. אני לא יודע ‫לאיזה מרחק לוק נשא אותו.
‫בון, תקשיב לי. תקשיב.
‫אתה לא תמות. ‫אני ארפא אותך, בסדר?
‫אני אציל אותך.
‫"אבודים"
‫"לא לגרום נזק"
‫צריך להפוך אותם, וולט. ‫אחרת הם נשרפים.
‫היי, ילדונת. ‫רוצה דג?
‫לא תודה. אני לא רעבה.
‫בעוד כמה זמן ‫היא תהיה מוכנה, לדעתך?
‫אולי בעוד שבוע. ‫אולי פחות.
‫את בסדר? ‫-כן, בסדר גמור.
‫ניפגש אחר כך.
‫אני מוצא חן בעיניה.
‫ג'ין! ג'ין! ‫רוצה דג?
‫תעשה הפסקה. ‫תאכל דג.
‫לזה אני קורא ‫מוסר עבודה מופרז.
‫או אובססיה. ‫הוא מת להסתלק מהאי הזה.
‫אני לא מאשים את קייטו. ‫אשתו ידעה אנגלית כל הזמן
‫והוא לא ידע. אני מופתע ‫שהוא לא ניסה לברוח בשחייה.
‫זה מה שאני הייתי... -סוייר. ‫אני צריכה את כל האלכוהול שלך.
‫עכשיו!
‫איך זה קרה? ‫-לוק אמר שהוא נפל מצוק
‫בזמן שניסו לצוד חזירי בר. ‫-וכרגיל, לא הצליחו.
‫זה הכול? -לצערי, כן. ‫את צריכה עוד משהו?
‫אני יכול לבוא אתך. ‫-אנחנו כבר יותר מדי אנשים.
‫אבל תודה.
‫אני מצטער.
‫אני מצטער...
‫הוא צריך דם. ‫-מה?
‫דם. עירוי.
‫איך תעשה את זה? ‫-לא יודע. אחשוב על משהו.
‫אחרי שאקבע את השבר.
‫תן לי. ‫-לא, זה בסדר.
‫תן לי.
‫תנשום קצת אוויר צח.
‫מה מצבו? ‫-אני עוד לא יודע.
‫מה קרה שם? איפה לוק? ‫-אני לא יודע.
‫מה? הוא פשוט ברח? ‫-כן, צ'ארלי. הוא פשוט ברח.
‫איפה שאנון? -לא יודע. ‫-היא אחותו. אתה לא...
‫אני לא יודע איפה היא!
‫והנה היא, ‫גברת שפרד לעתיד.
‫תודה. ‫ואו, אפשר לקבל עוד מיקרופון?
‫אני חושבת ‫שהמיקרופון הזה שתוי.
‫לפני קצת יותר משנתיים, ‫התפוצץ לי צמיג.
‫התהפכתי, עפתי מעל לשטח ‫ההפרדה אל נתיב התנועה הנגדית,
‫ורכב שטח התנגש בי חזיתית.
‫נשבר לי הגב. כולם אמרו ‫שזה לא ניתן לריפוי.
‫ואז בא ג'ק.
‫והוא הבטיח לרפא אותי.
‫כי ככה הוא.
‫כי אתה האיש ‫הכי מסור שהכרתי בחיים.
‫בגלל שריפאת אותי,
‫אני ארקוד בחתונה שלנו.
‫לחיי ג'ק.
‫הגיבור שלי. ג'ק.
‫תן לו את זה. ‫בשביל הכאב.
‫אני חושב שעברנו ‫את שלב עשבי המרפא.
‫זה לא עשב מרפא.
‫תחזיקי לו את הכתפיים.
‫הנה זה בא.
‫קלייר? מה את עושה פה?
‫כלום, תעזבי אותי. בבקשה.
‫אלוהים.
‫את יולדת.
‫קלייר, צריך להחזיר אותך ‫למחנה. -לא, אני בסדר.
‫אני רק צריכה לנשום. ‫-את לא בסדר. את יולדת.
‫לא נכון, בסדר? ‫זאת רק נפיחות. זה בסדר.
‫יש לך צירים, קלייר! ‫-לא נכון! אולי תעזבי אותי?
‫בואי, אני חייבת להביא אותך ‫לג'ק. תנסי לעמוד, בבקשה.
‫אני לא יכולה!
‫בסדר.
‫הצילו!
‫מישהו! הצילו!
‫ג'ין.
‫אני צריכה שתלך למערות ‫ותקרא לג'ק. הבנת?
‫אנחנו צריכות את ג'ק. ‫-ג'ק. דוקטור...
‫כן, הדוקטור. בוא.
‫אל תעזבי אותי. ‫-לא אעזוב, חמודה.
‫אני לא הולכת לשום מקום, ‫בסדר? אני מבטיחה.
‫את ג'ק. מהר.
‫תשאלי אותו שוב. ‫-הוא בהלם.
‫לכן צריך לשאול אותו שוב.
‫בון, אתה שומע אותי? ‫איזה סוג דם יש לך?
‫בון, בבקשה, תקשיב.
‫איזה סוג דם יש לך? ‫-לעזאזל.
‫אולי חתיכה קטנה יותר. ‫-ורידים הם כמו אטריות רטובות.
‫קודם כול צריך למצוא וריד, ‫ואז צריך מחט חלולה וחדה
‫שמסוגלת לחדור לתוכו. ‫לי יש במבוק.
‫לא שזה משנה, כי אני לא יודע ‫מה סוג הדם שלו.
‫שלא לדבר על הפציעה... ‫-איי מינוס.
‫בון, מה אמרת? ‫-שאנון... המטוס...
‫שמעת "איי מינוס"?
‫תקראי לצ'ארלי. תשאלי את כולם, ‫את כל מי שתראי,
‫מה סוג הדם שלהם. ‫איי מינוס, בסדר?
‫ותמצאי את אחותו. ‫תמצאי את שאנון.
‫לאן אנחנו הולכים?
‫לכאן.
‫בסדר.
‫הלכת לאיבוד? ‫-לא. בשום אופן לא.
‫העצים האלה נראים לי מוכרים.
‫זה מכאן, נדמה לי.
‫אמרת "נדמה לי"?
‫הפתעה.
‫מצאתי "איי". ‫-פלוס או מינוס?
‫היא לא יודעת. ‫מצאתי גם שני בי פלוס
‫ואיי-בי מינוס. ‫ככה לפחות נדמה לו.
‫מצאת או מינוס? ‫-סון אמרה שצריך איי מינוס!
‫איפה היא? -נפרדנו. ‫חשבתי שהיא תהיה פה.
‫שאלת רק ארבעה אנשים? ‫-שאלתי את כל המחנה.
‫אף אחד לא יודע ‫מה סוג הדם שלו.
‫אני לא יודע מה סוג הדם שלי.
‫מצאת את שאנון? ‫-לא.
‫הבאתי לך את זה.
‫מחט חלולה, ‫שמסוגלת לחדור לאטרייה.
‫מושלם. ‫-סליחה שאני מקלקל את המסיבה,
‫אבל חשבתי שאמרת שאנחנו ‫צריכים מישהו עם סוג דם איי מינוס.
‫או או מינוס. -כן, ‫ועל פי התגובה העצבנית שלך,
‫אין פה אף אחד כזה. ‫-יש פה מישהו כזה.
‫אתה? למה... -או מינוס ‫מתאים לבעלי כל סוגי הדם.
‫זאת התאמה כללית, לא מדויקת.
‫הדם שלי עלול לגרום לו ‫להלם אנפילקטי.
‫ולדום לב.
‫כלומר, הוא ימות?
‫הוא לא ימות.
‫הבחורות האלה שמו עליך עין.
‫את בפיג'מה. ‫-אכן.
‫הן נראות טוב? ‫-מי?
‫הבחורות ששמו עליי עין.
‫אחת מהן נראית טוב. ‫השנייה סתם פריחה.
‫"לב ונשמה"? ‫-בסדר.
‫אני אנגן את החלק הקל. ‫-כמובן.
‫אתה באמת לא מוכרח לעשות ‫את זה אם לא בא לך.
‫מאיפה לך שלא עשיתי את זה? ‫-כי לא עשית את זה.
‫סליחה.
‫זה היה רעיון מטופש. ‫קראתי יותר מדי מגזינים לכלות,
‫וכנראה שנרקב לי המוח... ‫-שרה, אני רוצה לעשות את זה.
‫אני אעשה את זה.
‫אני רק צריך למצוא ‫את הדרך הנכונה להגיד את זה.
‫פשוט נדר. ‫-פשוט נדר.
‫הוא יבוא. ‫-כן, אני יודע.
‫אז תישאר פה כמה שתצטרך,
‫וכשתהיה מוכן, ‫אחכה לך למעלה.
‫אני מתה כבר להתחתן אתך, ‫ג'ק שפרד.
‫ג'ק! ג'ק!
‫ג'ק, דוקטור... ג'ק! ‫-ג'ק.
‫קלייר? מה עם קלייר?
‫הוא אומר שקלייר ‫נמצאת עם קייט. היא יולדת.
‫קרוב החוף. ‫-קלייר יולדת? איפה?
‫הוא אומר שנדמה לו שהיא בסדר, ‫אבל כואב לה.
‫הוא יודע מה המרווח ‫בין הצירים?
‫בכל שתי דקות. ‫-יש לה בחילה?
‫היא יכולה לעמוד? ‫היא מדממת? ירדו לה המים?
‫לא, אף אחד מאלה,
‫אבל היא לא יכולה לזוז. ‫-כדאי שנלך לשם.
‫מה אנחנו צריכים? ‫מגבות, תחבושות, מים חמים?
‫איך ניקח מים חמים? ‫-אני בטוח שנמצא פתרון.
‫תגידי לג'ין שייקח אתו ‫את צ'ארלי ויחזור לקלייר.
‫אין בעיה. הקטע של הפתיחה, ‫איך מזהים את זה?
‫צ'ארלי, תקשיב לי. תגיד לקייט... ‫צ'ארלי, תסתכל עליי.
‫תגיד לקייט לחכות עד שהמרווח ‫בין הצירים יהיה של 60 שניות.
‫הבנת? היא צריכה ‫לדאוג שקלייר תדחף.
‫לא חזק מדי, לא מהר מדי, ‫רק עד שהראש ייצא,
‫ואז, בכל הכוח.
‫כשהתינוק יצא, ‫שתדאג שהאף והפה לא חסומים.
‫בסדר, אבל אז כבר תהיה שם, ‫נכון? -לא.
‫ג'ק? ‫-אני לא זז מפה.
‫אני צריך להישאר פה. ‫תגיד לקייט...
‫שהיא צריכה ליילד את התינוק.
‫הצירים הפסיקו.
‫זה קורה, נדמה לי. ‫-לא, אין יותר.
‫אני בסדר. ‫-לא, קלייר...
‫לא, אני בסדר, באמת. ‫-קלייר, לא כדאי ש...
‫מה זה? ‫-אני חושבת שירדו לך המים.
‫אני לא יכולה ללדת עכשיו. ‫-חכי, אני חושבת...
‫אני לא יכולה ללכת עכשיו! ‫-תירגעי.
‫ג'ק בדרך הנה. ‫קלייר, הוא בדרך הנה.
‫פצעתי את עצמי יפה מאוד, מה?
‫כואב לי ברגל. ‫-אל תנסה להזיז אותה.
‫אתה יכול לנשום? ‫-זה נפל עליי.
‫מה נפל? ‫-המטוס. המטוס.
‫בון, לוק אמר שנפלת מצוק.
‫לא, זה נפל... ‫המטוס...
‫בגלל הפתח... ‫מצאנו פתח...
‫בון, תישאר אתי. ‫תישאר אתי.
‫ג'ון אמר...
‫לא לגלות.
‫בקשר לפתח. ‫-מה לוק עשה? איזה פתח?
‫כואב לי ברגל. ‫-בון?
‫בון!
‫שאנון...
‫אני צריכה לגלות לך משהו. ‫-טוב.
‫אחי, בון.
‫הוא לא באמת אחי.
‫הוא אחי החורג.
‫הורינו התחתנו ‫כשהיינו בני 8 ו-10.
‫הוא קצת מאוהב בי.
‫מאוהב בך?
‫ומה את מרגישה כלפיו? ‫-תמיד ארגיש משהו כלפיו.
‫אבל האם אני מאוהבת בו ‫בצורה כזאת?
‫לא, ממש לא.
‫מי יודע כמה זמן נהיה פה, ‫וגם בון.
‫אולי כדאי שנחזור.
‫אני לא רוצה לחזור. ‫-את בטוחה?
‫כן.
‫אני רק... ‫צריכה להתקדם לאט.
‫זה בסדר מבחינתך?
‫לא היו לי ציפיות.
‫כן.
‫תקוות, לא ציפיות.
‫אלוהים, זה כואב.
‫הלו!
‫היי, קייט.
‫קלייר. היא בסדר? ‫-איפה ג'ק?
‫הוא לא יכול לבוא. ‫-מה זאת אומרת לא יכול לבוא?!
‫הוא מזרים את הדם שלו ‫לתוך הזרוע של בון כרגע.
‫טוב. טוב. ‫ניקח אותה אליו. -קייט...
‫אנחנו מוכרחים לקחת אותה ‫אליו, לפני שיהיה מאוחר מדי.
‫ג'ק אמר שאת צריכה ‫ליילד את התינוק. -מה?
‫הוא הסביר לי איך. ‫זה די פשוט.
‫אני לא יכולה לעשות את זה. ‫-את כן. יש לנו מים, מגבות...
‫אתה לא מקשיב לי. אני לא יכולה ‫ליילד את התינוק הזה.
‫מישהו צריך לעשות את זה!
‫הייתי שם יותר משבוע. ‫אני לא זוכרת את הימים האלה.
‫אולי הם עשו משהו לתינוק?
‫אלוהים, אני לא מוכנה לזה. ‫אני לא...
‫אני כל כך מפחדת. ‫אני מפחדת.
‫גם אני מפחדת.
‫אבל נעשה את זה ביחד.
‫בסדר?
‫בון...
‫זה לא עובד.
‫הבעיה לא בדם אלא ברגל.
‫כל הדם מצטבר שם. ‫"תסמונת המדור".
‫הוא לא נפצע מנפילה. ‫משהו מחץ לו את הרגל.
‫מה את עושה? ‫-נתת לו מספיק.
‫הרלי.
‫בנאדם, אתה בסדר? ‫אתה נראה קצת חיוור.
‫איפה מייקל? ‫-על החוף, נדמה לי.
‫תקרא לו בבקשה, טוב? ‫-בשביל מה?
‫תקרא לו וזהו.
‫היי, ילד.
‫איך המים?
‫פנטסטיים.
‫תינוק צורח ישב לידי במחלקה ‫הראשונה. איך קורה דבר כזה?
‫מה יש לך שם?
‫שרה רוצה שנכתוב ‫את הנדר בעצמנו.
‫"הלב שלי מחסיר פעימה ‫כשאני שומע את קולך,
‫"העור שלי מתחמם ‫למגע אצבעותיך,
‫"אלך אחריך לכל מקום..." ‫וכו' וכו'.
‫נחמד מאוד.
‫זה לא הנדר שלי, זה שלה. ‫גנבתי אותו מהחדר שלה.
‫אני לא יכול לכתוב את שלי. ‫-אתה רופא, לא סופר.
‫נכון. ‫-נכון.
‫שרה היא בחורה יפהפייה. ‫-בהחלט.
‫אתה אוהב אותה?
‫בהחלט.
‫אז למה אתה יושב כאן?
‫מה יקרה אם לא אוכל ‫להיות הבעל...
‫או האבא שאני רוצה להיות?
‫אולי הצעתי לה נישואים כי...
‫כי הצלתי את חייה?
‫להתחתן אתה, אבא?
‫מחויבות היא הדבר ‫שמניע אותך, ג'ק.
‫הבעיה היא שאתה לא יודע לוותר.
‫אתה אומר שלוק שיקר? ‫-הוא לא נפל.
‫הרגל שלו נלכדה מתחת למשהו. ‫משהו כבד.
‫רגע, ג'ק. מכולת המטען?
‫מוכרחים לעשות את זה ככה? ‫מה עם הגרזן?
‫אי אפשר להשתמש בגרזן.
‫מה אתם עושים?
‫רגלו הימנית מתמלאת בדם.
‫אם לא אצליח למנוע את זה, ‫לא אוכל להציל אותו.
‫אתה לא מתכוון... ‫-הרגל שלו מתה.
‫אין בררה אחרת.
‫קלייר? בשלב הזה ‫את אמורה לדחוף, בסדר?
‫אז תדחפי.
‫תנשמי, חמודה. ‫אחרת לא תוכלי לדחוף.
‫קלייר? ‫קלייר, מה את עושה?
‫לא, קלייר. ‫את צריכה לדחוף עכשיו.
‫אל תעשי את זה, קלייר. ‫את לא יכולה לעצור את זה.
‫זה קורה. התינוק שלך יוצא, ‫ואני צריכה שתעזרי לי.
‫הוא לא ירצה בי.
‫מה? -הוא יודע שלא רציתי בו, ‫שהתכוונתי למסור אותו.
‫תינוקות יודעים דברים כאלה.
‫את רוצה את התינוק הזה עכשיו?
‫את רוצה שהוא יהיה בריא ומוגן?
‫בסדר. גם את זה ‫תינוקות יודעים.
‫את לא לבד. ‫כולנו כאן בשבילך.
‫התינוק הזה הוא של כולנו.
‫אבל אני צריכה שתדחפי. בסדר?
‫בסדר?
‫טוב, מוכנה?
‫1, 2, 3... ‫תדחפי.
‫יופי.
‫יופי, תדחפי!
‫יופי.
‫כן...
‫בסדר.
‫ג'ק.
‫קדימה.
‫ג'ק. ‫-נספור עד שלוש.
‫1, 2, 3. ‫-למה אתה עושה את זה?
‫הוא מדמם מבפנים. ‫אתה לא עוזר לו!
‫אתה לא יכול להציל אותו, ג'ק. ‫אתה לא מסוגל!
‫אל תגידי לי ‫מה אני לא מסוגל לעשות!
‫בספירה לשלוש. ‫1, 2, 3, קדימה!
‫ג'ק...
‫אתה לא צריך לראות את זה.
‫אם תצטרך אותי...
‫תצעק.
‫בחולי ובבריאות,
‫בזמנים טובים כרעים.
‫אני מסכנת את הכול, ‫כי אני אוהבת אותך.
‫תודה לך, שרה. ‫גם ג'ק כתב נדר.
‫ג'ק, בבקשה.
‫ג'ק?
‫לא כתבתי נדר.
‫ניסיתי לעשות את זה ‫במשך חודש,
‫אבל לא יכולתי.
‫אז התחלתי לתהות למה זה,
‫וככל שהזמן חלף, ‫זה רק החריף.
‫כי...
‫כי אני לא יודע לוותר.
‫או שאולי אני מפחד ‫ממה שיקרה אם אכשל.
‫אבל אני יודע דבר אחד:
‫לא הייתי יכול לכתוב משהו ‫יפה כמו מה שאמרת הרגע.
‫ואתמול, שרה, ‫כשדיברת על התאונה,
‫טעית לגמרי.
‫לא ריפאתי אותך.
‫את ריפאת אותי.
‫אני אוהב אותך, שרה.
‫ותמיד אוהב.
‫חכה.
‫אני מוכרח.
‫אחרת... ‫-אני דפוק לגמרי מבפנים.
‫אתה יודע את זה.
‫זה הסיכוי הטוב ביותר שלנו.
‫אין שום סיכוי.
‫באמת.
‫תראה איפה אנחנו.
‫לא אתן לך לוותר.
‫אני יודע שהבטחת.
‫אני פוטר אותך מההבטחה.
‫תוותר עליי, ג'ק.
‫אני מצטער.
‫אל תצטער.
‫תירגעי, תירגעי. תנשמי.
‫תנשמי. בסדר.
‫טוב, מוכנה? ‫עוד קצת, זה קרוב. קדימה.
‫מצוין. ‫נראה לי שזה קרוב. קדימה.
‫כן, יופי!
‫אני רואה, אני רואה ‫את קצה הראש שלו. רק עוד קצת.
‫אני רואה אותו. בסדר.
‫עוד טיפה. ‫כמעט סיימת.
‫מוכנה? ‫מוכנה? קדימה. עוד פעם.
‫קדימה! תדחפי! תדחפי!
‫אלוהים... ‫יש לך בן!
‫בוא אליי... ‫-זה התינוק שלך!
‫יש לי בן... ‫יש לי בן.
‫תגיד לשאנון...
‫תגיד...
‫תינוק יפה ובריא.
‫רוצה לדבר על זה?
‫לדבר על מה?
‫בון מת, ג'ק.
‫הוא לא מת.
‫הוא נרצח.
‫מה?
‫ג'ק. ‫לאן אתה הולך?
‫למצוא את ג'ון לוק.
‫"אבודים"