העצים חזקים, אדוני. שורשיהם תקועים עמוק.
כירתו את כולם.
זה היה "מגדל התצפית של "אמון סול.
נלון פה הלילה.
אלה בשבילכם. שימרו עליהן היטב.
אני הולך לבדוק את הסביבה.
הישארו פה.
העגבנייה שלי התפוצצה... - אפשר לקבל קצת בייקון?
רוצה עגבנייה?
מה אתם עושים?
עגבניות, נקניקיות, בייקון פריך.
שמרנו קצת בשבילך, פרודו. - כבו את האש, טיפשים!
יופי, אפר על העגבניות שלי.
הסתלקו, שדים!
"צעדן"!
"תציל אותו, "צעדן!
הוא נדקר בלהב פגיון מורגול.
אין בכוחי לרפא את הפצע הזה.
הוא זקוק לרפואת בני לילית.
מהרו!
אנחנו במרחק 6 ימים מריוונדל. הוא לא יעמוד בזה.
תחזיק מעמד, פרודו.
גנדלף!
תסתכל פרודו אלו הטרולים של מר בילבו
אדון פרודו? הוא נעשה קר.
הוא הולך למות?
הוא עובר לעולם הצללים. עוד מעט הוא יהפוך לרוח רפאים כמותם.
הם קרובים.
"אתה מכיר את צמח ה"אתילאס? - "אתילאס"? -"עלה המלך"?
כן, זה עשב שוטה.
זה עשוי להאט את ההרעלה. מהר.
מה זה? שומר שנרדם על משמרתו?
פרודו.
הנני ארוון. באתי לעזור לך.
הקשב לקולי...
שוב אל האור.
מי זאת?
היא בת לילית.
הוא דועך.
הוא לא יחזיק מעמד.
אנחנו חייבים להביאו לאבי.
אני מחפשת אחריכם כבר יומיים. - לאן את לוקחת אותו?
5 רפאי-טבעת רודפים אחריכם.
היכן עוד 4, אינני יודעת.
הישארי עם ההוביטים. אשלח לכם סוסים.
אני רוכבת יותר מהר. אני אקח אותו.
הדרך מסוכנת מדי. - מה הם אומרים?
אם אוכל לעבור מעבר לנהר
כוחם של בני עמי יגן עליו.
אינני פוחדת מפניהם.
תרכבי בכל המהירות. אל תסתכלי לאחור.
מה אתה עושה? רוחות הרפאים האלה עדיין מאחורינו.
הסגירי לידינו את בן-המחצית, בת-לילית.
אם אתם רוצים אותו, בואו וקחו אותו.
לא. לא.
פרודו, לא.
פרודו, אל תיכנע.
לא עכשיו.
מי ייתן והחסד המוענק לי
יעבור אליו.
חייו יינתנו לו
והוא יינצל.
איפה אני?
אתה נמצא בבית אלרונד.
השעה 10 בבוקר ה-24 באוקטובר, אם רצית לדעת.
גנדלף. - כן, אני פה.
למזלך גם אתה פה.
עוד כמה שעות ולא היינו יכולים להיות לך לעזר.
יש בך כוח, הוביט יקר שלי.
מה קרה, גנדלף?
מדוע לא באת לפגוש אותנו?
אני מצטער, פרודו.
עוכבתי.
ידידות עם סארומן אינה נזרקת הצידה בקלות-דעת.
אשיב לך רעה תחת רעה. הכל נגמר.
קבל עליך את כוח הטבעת...
או שתקבל את חורבנך.
יש רק "שר טבעת" אחד.
הוא היחיד היכול לכפות עליה את רצונו.
ואין הוא חולק את כוחו עם איש.
בחרת, אם-כן, במוות.
גנדלף? מה קרה?
שום דבר, פרודו.
שתהיה לי בריא. התעוררת.
סם לא מש ממיטתך.
דאגנו לך. נכון, מר גנדלף?
בעזרת כישוריו המיוחדים של האדון אלרונד, אתה מתחיל להחלים.
ברוך הבא לריוונדל, פרודו באגינס.
בילבו. - שלום לך, פרודו, חביבי.
":לשם ובחזרה"
סיפורו של הוביט", ".מאת בילבו באגינס
זה נפלא. - התכוונתי לחזור...
להתפעל מהכוחות של יער מירקווד...
"לבקר ב"עיר האגם.
"לראות שוב את "ההר הבודד.
אבל נראה שהזיקנה קפצה עליי.
"הפלך"
אני מתגעגע אל הפלך.
ביליתי את כל ימי ילדותי בהעמדת פנים
שאני נמצא הרחק במקום אחר.
הרחק אתך, באחת ההרפתקאות שלך.
אבל ההרפתקה שלי הפכה להיות שונה לחלוטין.
אינני כמוך, בילבו.
ילדי היקר...
נראה מה שכחתי... - כבר ארזת הכל?
לא מזיק להיות מוכן.
חשבתי שרצית לראות בני לילית. - אני באמת רוצה.
יותר מכל. - נכון, רציתי.
אלא ש...
עשינו מה שגנדלף רצה, נכון?
הבאנו את הטבעת עד כאן, לריוונדל. וחשבתי...
שבעקבות החלמתך, נצא לדרך בקרוב.
ונחזור הביתה.
אתה צודק, סם.
הגשמנו את מטרת מסענו.
הטבעת תהיה בטוחה בריוונדל.
אני מוכן לחזור הביתה.
כוחותיו שבים.
הפצע לעולם לא יירפא לחלוטין.
הוא יישא אותו לשארית חייו.
עם זאת, בעצם העובדה שהצליח להגיע ממרחק כזה עם הטבעת
הפגין ההוביט עמידות יוצאת מגדר הרגיל נגד הרוע הטמון בה.
זהו נטל שהוא לא היה צריך לשאת.
איננו יכולים לבקש יותר מפרודו.
גנדלף, האויב נע.
הכוחות של סאורון מתאספים במזרח.
העין" שלו ממוקדת בריוונדל".
וסארומן, אתה מספר לי, בגד בנו.
רשימת בני בריתנו הולכת ומצטמצמת.
בוגדנותו עמוקה מהידוע לך.
בכוח כישוף יצר סארומן בני-כלאיים של אורקים עם גובליני אדם.
הוא מטפח צבא "במרתפי "מצודת הברזל.
צבא שיכול לנוע באור השמש ולעבור מרחק רב במהירות עצומה.
סארומן מתכונן לתפוס את הטבעת.
אין בכוחם של בני הלילית ללחום נגד רוע כזה.
אין בנו הכוח להילחם נגד מורדור ונגד "מצודת הברזל" גם יחד.
גנדלף...
אסור לטבעת להישאר כאן.
הסכנה הזאת מאיימת על כל יושבי הארץ התיכונה.
עליהם להחליט עתה כיצד לשים לה קץ.
עת בני הלילית חלפה. בני עמי נוטשים את החופים האלה.
למי תפנה לעזרה לאחר לכתנו?
לגמדים?
הם נחבאים במחילותיהם, מחפשים אוצרות
ולא איכפת להם מצרות של אחרים.
בבני האדם נוכל לשים תקוותנו.
בני-האדם. בני-האדם חלשים.
גזע בני האדם מתנוון.
דם נומנור הידלדל, גאוותם וכבודם נשכחו.
רק באשמת בני-האדם שרדה הטבעת.
אני הייתי שם, גנדלף.
אני הייתי שם לפני 3000 שנה
כאשר איסילדור לקח את הטבעת.
הייתי שם ביום בו הכזיב כוחם של בני האדם.
איסילדור! מהר!
בוא אחריי!
הובלתי את איסילדור "ללב "הר הדין
למקום בו חושלה הטבעת, המקום היחיד בו ניתן להשמידה.
זרוק אותה לאש!
השמד אותה!
לא.
איסילדור!
היה עליה להישמד באותו יום, אך הרוע הורשה להמשיך...
איסילדור שמר על הטבעת. שושלת המלכים נשברה.
לא נותר עוד כוח בעולם בני-האדם.
הם מפוזרים, מפולגים, נטולי מנהיגות.
רק איש אחד יכול לאחד אותם
ולטעון לכס המלכות של גונדור.
הוא נטש את הדרך הזאת לפני זמן רב.
הוא בחר בגלות.
אתה לא בן לילית.‏
אנשי הדרום יתקבלו בברכה פה .‏
מי אתה?‏ אני חבר של גאנדלף האפור
אז אנחנו כאן במטרה משותפת...‏
חבר...‏
"שברי החרב "נארסיל.
הלהב שניתק את הטבעת מידי סאורון.
הוא עדיין חד.
אבל היום הוא לא יותר משריד מנותץ.
מדוע אתה חושש מהעבר?
הנך היורש של איסילדור, לא איסילדור עצמו.
אינך קשור לגורלו.
אותו דם זורם בעורקיי.
אותה חולשה.
זמנך יבוא.
תתייצב פנים אל פנים מול אותו רוע.
ותביס אותו.
הצל" לא השתלט עלינו עדיין".
לא עליך ולא עליי.
זוכר מתי נפגשנו לראשונה?
חשבתי שתעיתי לתוך חלום.
שנים ארוכות חלפו.
לא היית טרוד בדאגות שיש לך עכשיו.
זוכר מה שאמרתי לך?
אמרת שתקשרי גורלך בגורלי
ותנטשי את חיי הנצח של בני עמך.
ואני עומדת בדבריי.
אעדיף לחלוק עמך חיים פעם אחת...
מאשר לחיות לנצח בכל עידני העולם לבדי.
אני בוחרת בחיי בני תמותה.
אינך יכולה להעניק לי זאת.
אני יכולה להעניק זאת למי שאחפוץ
כשם שאוכל לתת את לבי...
זרים מארצות רחוקות, ידידים משכבר הימים...
נקראתם הנה לתת מענה לאיום מצד מורדור.
הארץ התיכונה עומדת על סף חורבן.
איש לא יוכל להימלט.
התאחדו ולא תאבדו.
כל הגזעים קשורים לגורל זה, האחד.
הוצא את הטבעת, פרודו.
אז נכון הדבר.
בתוך חלום...‏
...ראיתי את שמי המזרח מחשיכים...
אבל במערב...‏ נותר אור חלוש בהיר
קול קרא:‏
אבדנכם קרב ובא"
יורשו של איסיאודור נמצא."‏
יורשו של איסיאודור .‏
בורומיר!‏
מעולם לא השמיע אף קול את המילים של השפה הזאת כאן בלמלאדריס
אני לא מבקש את סליחתך .‏ אדון אלרונד...‏
...על השימוש בשפה השחורה של מורדור...
...עשויה עדיין להשמע...
בכל פינה של המערב!‏
הטבעת היא כל כולה רוע
זו מתנה.
מתנה לאויבי מורדור.
למה לא להשתמש בטבעת הזאת?
במשך זמן רב, אבי, העוצר למלכות גונדור
הדף את כוחות מורדור.
בדם אנשינו...
ארצותיכם נשארו בביטחה.
תנו לגונדור את נשק האויב.
בואו נשתמש בו נגדו.
לא תוכל להשתמש בה. איש מאיתנו לא יכול.
הטבעת האחת" נתונה למרותו של" סאורון בלבד. אין לה אדון אחר.
ומה מבין שומר יערות בעניין כזה?
אין זה שומר יערות רגיל.
זהו אראגורן...
בן אראתורן.
אתה חייב לו אמונים.
אראגורן.
זה היורש של איסילדור?
ויורש העצר של גונדור.
שב, לגולאס.
בגונדור אין מלך.
גונדור אינה זקוקה למלך.
אראגורן צודק. לא נוכל להשתמש בה.
יש לכם רק מוצא אחד:
להשמיד את הטבעת.
למה אנחנו מחכים?
הטבעת אינה ניתנת להשמדה, גימלי בן גלואין...
בכל אמצעי הנתון בידינו.
"הטבעת נוצרה באש "הר הדין.
רק שם ניתן להשמידה.
יש לקחתה עמוק ללב ארץ מורדור
ולהשליך אותה בחזרה לתהום הלהבות משם יצאה.
אחד מכם...
חייב לעשות זאת.
לא קל לחדור למורדור.
שעריה השחורים אינם נשמרים בידי אורקים בלבד.
יש שם רוע שאינו נם.
ו"העין הגדולה" מתבוננת כל העת.
זוהי ארץ צחיחה ושוממה
שכולה אש, אפר ואבק.
האוויר שנושמים שם כולו אדי רעל.
עשרת אלפים איש לא יוכלו לעשות זאת. זה טירוף.
לא שמעת מה אמר האדון אלרונד?
חובה להשמיד את הטבעת.
אני מניח שאתה סבור שאתה האיש שיוכל לעשות זאת.
ואם ניכשל, מה אז?
מה יקרה כאשר סאורון ייקח בחזרה את השייך לו?
אמות לפני שאראה את הטבעת בידי "אלף" בן לילית.
אף-אחד לא בוטח ב"אלף" בן לילית.
אינכם מבינים זאת?
בשעה שאתם מתקוטטים ביניכם, כוחו של סאורון הולך וגובר.
איש לא יוכל להימלט מפניו. כולכם תושמדו!
אני אקח אותה.
אני אקח את הטבעת למורדור.
אף-על-פי ש...
אני לא יודע מה הדרך.
אני אעזור לך לשאת בנטל הזה, פרודו באגינס
כל עוד אתה נושא אותה עליך.
אם אוכל להגן עליך בחיי או במותי...
אעשה זאת.
אגן עליך בחרב שלי.
אגן עליך בקשת שלי.
ובגרזן שלי.
גורל כולנו תלוי בך, קטן-קומה.
אם זו החלטת המועצה...
נציג גונדור ידאג שהיא תבוצע.
מר פרודו לא הולך לשום מקום בלעדיי.
לא, בהחלט. נראה שקשה מאוד להפריד ביניכם
גם כאשר הוא נקרא למועצה סודית ואתה לא.
גם אנחנו הולכים.
תצטרכו לשלוח אותנו הביתה קשורים בשק כדי לעצור אותנו.
בכל מקרה, אתם זקוקים לאנשים נבונים בסוג זה של...
שליחות - מסע - דבר.
הדרישה הזאת פוסלת אותך, פיפ.
תשעה חברים לדרך.
כן יהי.
"אתם תהיו חבורת "אחוות הטבעת.
נהדר. לאן הולכים?
בליבה ,אימך ידעה שאתה תהיה ניצוד כל ימי חייך‏. ‏
שלעולם לא תברך מייעודך.‏
קישורי בני הלילית יכולים לחשל מחדש את חרב המלכים...‏
אבל רק לך יש את הכח להשתמש בה.‏
אני לא רוצה את הכח הזה.‏
מעולם לא רציתי אותו.‏
אתה הוא אחרון היורשים.‏ אין אף אחד אחר.‏
"החרב העתיקה שלי. "עוקץ.
קח אותה.
היא כה קלה.
כן, היא מעשה ידי בני הלילית, אתה יודע.
הלהב זורח באור כחול כאשר יש אורקים בסביבה.
ובזמנים כאלה, נערי, עליך להיות זהיר ביותר.
הנה דבר יפה.
מיתריל. קל כנוצה
וקשה כקשקשי דרקון.
בוא נראה איך אתה לובש את זה.
הטבעת הישנה שלי.
מאוד הייתי רוצה...
לאחוז בה שוב בפעם האחרונה.
אני מצטער שהבאתי זאת עליך, נערי.
אני מצטער ש...
עליך לשאת בעול הזה.
אני מצטער על הכל.
נושא הטבעת יוצא לדרכו במסע להר האבדון.‏
עליכם שיוצאים איתו אף שבועה...‏
ושום קשר מוטלים עליכם ללכת רחוק יותר מאשר אתם מוכנים.‏
דרך צלחה. זכרו את מטרותיכם.‏
מי ייתן וברכתם של בני הלילית ובני האדם
וכל העמים החופשיים תהיה איתכם.‏
האחווה מחכה לנושא הטבעת.‏
מורדור,גנדלף, האם זה ימינה או שמאלה ? ‏
שמאלה.‏
עלינו להמשיך בנתיב הזה מערבה ל"הרי הערפל" למשך 40 יום.
אם יהיה לנו מזל, בקעת רוהאן תהיה עדיין פתוחה למעבר עבורנו.
משם, הדרך שלנו פונה מזרחה למורדור.
טוב מאוד!
תזיז את הרגליים!
נראית נהדר, פיפין. - תודה. -יותר מהר!
אם מישהו ישאל לדעתי, וברור לי שזה לא יקרה...
הייתי אומר שאנחנו הולכים בדרך הארוכה למורדור.
גנדלף, נוכל לעבור דרך מכרות מוריה.
בן דודי באלין ייתן לנו קבלת פנים מלכותית.
לא אלך בדרך מוריה אלא-אם-כן לא תהיה לי ברירה אחרת.
מצטער. -גמור אותו!
למען הפלך! תפיל אותו, מרי!
תפסת לי את הזרוע.
מה זה? - כלום. סתם ענן.
הענן הזה נע מהר. נגד כיוון הרוח.
עורבים מדונלנד. - הסתתרו!
תיפסו מחסה!
מרגלים של סארומן.
המעבר דרומה תחת מעקב.
אנחנו חייבים ללכת דרך מעבר קאראדרס.
בורומיר.
מה מוזר הגורל שעלינו לסבול פחד כה רב וספק...
בגלל דבר כל-כך קטן.
דבר כל-כך קטן. - בורומיר!
תן את הטבעת לפרודו.
כרצונך.
לי לא איכפת.
גנדלף, אתה ניסית להוביל אותם מעל קאראדרס.
ואם זה ייכשל...
לאן תלך אז?
אם ההר יביס אותך
האם תסתכן בדרך יותר מסוכנת?
קול מאיים נישא באוויר.
זהו סארומן.
הוא מנסה לגרום למפולת בהר.
חייבים לפנות לאחור. - לא!
אנחנו חייבים לרדת מההר.
נפנה לבקעת רוהאן ונלך דרך החבל המערבי לעיר שלי.
בקעת רוהאן מקרבת אותנו "יותר מדי ל"מצודת הברזל.
לא נוכל לעבור מעל הר. בואו נעבור תחתיו.
בואו נעבור דרך מכרות מוריה.
מוריה. אתה מפחד להיכנס למכרות הללו.
הגמדים חפרו שם בחמדנות רבה מדי ועמוק מדי.
אתה יודע מה הם עוררו באפלת קהזד-דום:
צל ולהבה.
תנו לנושא הטבעת להחליט.
נעבור דרך המכרות.
כן יהי.
פרודו,בוא ועזור לאיש זקן .‏
איך הכתפיים שלך?‏
יותר טוב משהיו...‏ והטבעת?‏
אתה מרגיש את כוחה גדל, לא?‏
גם אני הרגשתי זאת אתה חייב להיות זהיר עכשיו.‏
הרוע יימשך אליך מחוץ לאחווה.‏
ואני חושש גם מבפנים.‏
אם כן על מי עליי לסמוך?‏ אתה מוכרח לסמוך על עצמך.‏
סמוך על כוחותיך.‏
‏למה אתה מתכוון?‏ יש הרבה כוחות בעולם הזה.‏
לטוב ולרוע...‏
חלקם גדולים ממני.‏
וכנגד חלקם עדיין לא התמודדתי.‏
החומות...‏
של מוריה...‏
דלתות של גמדים בלתי נראות כאשר הן סגורות
כן גימלי, שליטיהם שלהם עצמם לא יכולים למצוא אותם אם סודותיהם נשכחו.‏
למה זה לא מפתיע אותי?‏
בואו נראה.
איתילדין.
המתכת הזאת מחזירה רק אור כוכבים ואור ירח.
כתוב פה: "שערי דורין, "שר מוריה.
".דבר, חבר, והיכנס"
מה פירוש?
פשוט מאוד. אם אתה חבר, אמור את הסיסמה והשערים ייפתחו.
שום דבר אינו קורה.‏
פעם ידעתי כל כישוף בכל השפות של בני הלילית...‏
בני אדם והאורקים.‏
אם כן, מה בכוונתך לעשות?‏
לדפוק את ראשך בדלתות אלו,‏ פרגרין טוק!‏
ואם זה לא ינפץ אותם
ותינתן לי מעט שלווה משאלות טיפשיות...‏
אני אנסה למצוא את מילות המפתח.‏
מכרות אינם מקום לפוני.
גם לא לפוני אמיץ כמו ביל.
הייה שלום, ביל.
לך, ביל. קדימה.
אל תדאג, סם. הוא מכיר את הדרך הביתה.
אל תפריע למנוחת האגם.
זו חידה.
".דבר, חבר, והיכנס"
איך אומרים חבר" בשפת בני הלילית"?
"מלון".
עוד מעט, אדוני בן-הלילית, תיהנה מהכנסת האורחים של הגמדים.
אש שואגת, בירה מאלט
בשר טרי ישר מהעצם!
זהו, ידידי, ביתו של בן-דודי באלין.
"והם קוראים לזה "מכרה.
מכרה!
זה לא מכרה. זה קבר.
לא!
אורקים!
עלינו לפנות לעבר בקעת רוהאן.
לא היינו צריכים לבוא הנה בכלל.
ועכשיו, צאו מכאן! החוצה!
"צעדן"!
עזוב אותו!
למכרות!
לגולאס! לתוך המערה!
רוצו!
יש לנו עכשיו רק ברירה אחת.
עלינו לעמוד במסע הארוך והאפל במוריה.
עימדו על המשמר!
יש דברים יותר עתיקים ויותר אפלים מאשר אורקים...
במעמקי העולם.
שקט עכשיו. זה יהיה מסע בן 4 ימים לצד השני.
בואו נקווה שלא יבחינו בנוכחותנו.
העושר של מוריה לא היה בזהב...‏
...או תכשיטים
אלא מית'ריל (סוג של מתכת).‏
לבילבו היתה חולצה עשויה טבעות מית'ריל שטורין נתן לו.‏
אה, זו הייתה מתנה ראויה.‏ כן.‏
מעולם לא אמרתי לו...‏
אבל שוביה היה גדול יותר מכל‏... הערך של הפלך‏.‏
פיפין.‏
המקום הזה אינו זכור לי.
תעינו בדרך? -לא.
אני חושב שכן. - ששש... גנדלף חושב.
מרי? -מה? - אני רעב.
יש שם משהו למטה.
זהו גולום.
גולום? - הוא עוקב אחרינו כבר 3 ימים.
הוא נמלט מצינוקי בראד-דור?
נמלט...
או אולי שוחרר.
כעת הטבעת הביעה אותו לכאן.‏
הוא לעולם לא ייפטר מהצורך שלו אליה.‏
הוא שונא את הטבעת ואוהב אותה
כשם שהוא שונא ואוהב את עצמו.
סיפור חייו של סמיגול (גולומב) ‏ הוא סיפור עצוב.‏
כן, סמיגול כף הוא נקרא פעם.‏ לפני שהטבעת מצאה אותו.‏
לפני שהיא הוציאה אותו מדעתו. ‏
חבל שבילבו לא הרג אותו כאשר הייתה לו ההזדמנות.
מידת הרחמים עצרה את ידו של בילבו.
רבים החיים הראויים למוות.
ויש מתים הראויים לחיים.
יש בכוחך להעניק להם את אשר הם ראויים לו?
אל תהיה נלהב מדי לחרוץ דין מי לחיים ומי למוות.
אפילו החכמים מכל אינם יודעים את כל הגורלות.
לבי אומר לי שגולום עדיין לא מילא את תפקידו...
לטוב או לרע...
לפני תום השליחות.
מידת הרחמים שבילבו גילה עשויה לקבוע גורל רבים.
הלוואי והטבעת לא הייתה באה לידי.
הלוואי וכל זה לא היה מתרחש.
זו שאיפת כל מי שחי בזמנים כאלה
אבל ההחלטה אינה בידיו.
עלינו להחליט מה לעשות בזמן שניתן לנו.
יש עוד כוחות בעולם הזה, מלבד רצון הרע.
בילבו נועד למצוא את הטבעת
ולכן גם אתה נועדת לשאת אותה.
וזו מחשבה מעודדת.
זו הדרך.
הוא נזכר. -לא.
אבל נראה שהאוויר לא מסריח כאן.
כשאתה בספק, מריאדוק, לך תמיד בעקבות האף...
הרשו לי להסתכן בעוד קצת אור.
הביטו!
הממלכה הגדולה ועיר הגמדים, "מחפורת הגמדים"
איזה מראה... בלי שום טעות.
לא!
"כאן מונח באלין"
"בן פונדין"
"שר מוריה".
הוא מת.
כפי שחששתי.
אנחנו חייבים להמשיך לנוע. אסור לנו להשתהות פה.
הם כבשו את הגשר"
ואת האולם השני".
חסמנו את השערים"
אך לא נוכל לעמוד בפניהם" לאורך זמן.
האדמה רועדת".
תופים"...
תופים במעמקים".
אין לנו מוצא".
צל נע באפלה".
אין לנו מוצא".
".הם באים"
בן טוק טיפש!
בפעם הבאה תזרוק את עצמך לבאר ותפטור אותנו מטיפשותך.
פרודו!
אורקים.
אחורה! הישארו קרובים לגנדלף!
יש להם טרול-מערות.
שיבואו, נראה אותם!
יש עוד גמד אחד במוריה שעדיין נושם.
נראה לי שאני נעשה אלוף בזה.
פרודו!
אראגורן!
לא...
הוא חי.
אני בסדר. לא נפגעתי.
חשבתי שאתה מת.
החנית הזאת הייתה משפדת חזיר בר.
נראה לי שלהוביט הזה יש יותר ממה שנראה לעין.
מיתריל.
אתה מלא הפתעות, מר באגינס.