‫- הסיפור שלפניכם בדיוני לחלוטין -
‫ויקטור?
‫ויקטור, אני צריכה שתעזור לי במשהו.
‫מתוקה, אני בדיוק מרתיח מים...
‫ארוחת הערב יכולה לחכות.
‫רוצה לעזור לי לצאת מזה?
‫מתוקה, תשמעי, את מקשה מאוד על אדם זקן...
‫אני יודעת, נכון?
‫איך התמזל מזלי ככה?
‫לא התמזל מזלך.
‫אני פשוט מנצלת אותך למטרות סקס.
‫אני אוהב אותך, קלרה.
‫אני אוהבת אותך יותר.
‫אני אחזור בעוד שעה.
‫אוף, לאן את הולכת?
‫תותים...
‫ושמפניה.
‫שלא תעז לצאת מהמיטה.
‫אחת-שבע-אפס-אחת.
‫אלוהים אדירים, ליאו.
‫מה אני אעשה עכשיו?
‫האם רצחת את בעלך? ‫-לא, אני לא. אני אוהבת את בעלי.
‫אם תזוכי, את תהיי מיליארדרית.
‫איך המרגש? ‫-למרשתי אין תגובה.
‫אז איך זה, לישון לבד?
‫ודרך אגב, איך היה הסקס?
‫מהם פרטי סעיפי האישום? ‫-תכניס אותה פנימה.
‫מאיזו תחנה את? איפה ההרשאות שלך?
‫זה רחוב ציבורי, וזו מדינה חופשית.
‫אני לא צריכה שום הרשאות.
‫את לא עיתונאית. ‫מישהו אמר לך לשאול את השאלות האלו.
‫תראי, אני רק מבצעת את העבודה שלי.
‫ואני חושבת שאני יודעת בשביל מי.
‫אז מה אתה קולט מגברת מוסו?
‫ובכן, יותר עצבות מאשמה, למען האמת.
‫כן, טוב, אבל הראיות מוצקות להפליא.
‫יש טביעה חלקית על המזרק עם הציאניד
‫ואין סימנים לפריצה לדירה שלה,
‫והיא אכן המוטבת העיקרית בצוואה.
‫טוב, אז אם יש לך את כל זה, קרוסבי,
‫למה בדיוק אתה צריך אותי?
‫לעולם אל תמעיט בערכו של עד-מומחה.
‫דוק, אתה רוצה לעשות את זה?
‫הלו? ‫-"איך היה הסקס?"
‫הו, שלום לך, זו. ובכן, עבר זמן רב.
‫אז מה את צריכה? את צריכה מכתב המלצה?
‫בינתיים לא היו לי בעיות לקבל הצעות.
‫שלחת את אחת המשרתות שלך לשאול
‫שאלות מרושעות ואישיות את הלקוחה שלי,
‫רק כדי שתוכל לפרש את התגובות שלה ‫בטלוויזיה.
‫אני לא שומע אותך. ‫לא, את יכולה לחזור על מה שאמרת?
‫אתה שומע אותי עכשיו?
‫הו! צלולה כמו פעמון.
‫אדוני עורך הדין. ‫-גבירתי עורכת הדין.
‫אני רוצה לדבר עם בעלי לשעבר בפרטיות, ‫אם אפשר.
‫כמובן. אני רוצה תשובה
‫עד סוף יום העסקים, ברשותך,
‫כי אחרת אני אצטרך לפנות לחברה של ריידר, ‫ואני לא ממש רוצה,
‫אז... ‫-נשמע הוגן.
‫הרשה לי לנחש...
‫הוא רוצה שתהיה העד המומחה שלו. ‫-כן,
‫והלקוחה שלך אכן מסתירה משהו, אז...
‫בטח משהו בעל טבע מיני,
‫וגם אם אפשר להגיד שזו תקוות שווא מצידי, ‫אבל...
‫את רואה איך היא מרימה את היד למעלה, לפנים?
‫יש לה סוד.
‫אני אקרע אותך לגזרים על הדוכן, קאל, ‫ואתה יודע את זה.
‫כמה מקסים, באמת.
‫אז את באמת חושבת שהיא לא רצחה את בעלה, מה?
‫נכון מאוד. ‫-ולמה את בטוחה כל כך?
‫כל הראיות נסיבתיות ‫ובכל הנוגע למניע, פשוט אין אחד כזה.
‫למרשתי לא היה חסר דבר.
‫הנישואים שלהם היו מלאי אהבה ונאמנות.
‫ויש לה אליבי?
‫אוי, לא. כמה היא משלמת לך?
‫בדיוק את מה שאני שווה. ‫-טוב, אז המשקאות עלייך,
‫ועדיין... בלי אליבי.
‫ובכן, הטראומה שהיא חוותה ‫כשהיא מצאה את בעלה מת גרמה לקלרה ל...
‫לאבד את הזיכרון שלה לארבעים דקות, ‫בין הפעם האחרונה שבה היא ראתה אותו
‫לבין הרגע שבו היא גילתה את גופתו.
‫הנה, תסתכלי. כאילו, באמת,
‫היא דוחפת את הדמעות החוצה בכוח, בחיי,
‫והיא מזייפת לגמרי.
‫אז הכול שקרים, מה? אנחנו לא חברים.
‫שנינו יודעים של"מדע" הזה שלך ‫יש מרווח טעות רציני,
‫והוא פשוט לא יחזיק מים בבית המשפט.
‫אה, ומה כן?
‫דמעות על בעל מת ‫שהוריש לה 1.2 מיליארד דולר?
‫אני יודעת למה אתה עושה את זה
‫ואתה לא תצליח לחדור לי לראש, ‫או אל מתחת לחצאית.
‫כן, טוב, וזה שקר, לפחות החלק של הראש.
‫אתה חושב שזה מצחיק? ‫התיק הכי חשוב בקריירה שלי?
‫עוד בכלל לא לקחתי את העבודה הארורה, זו.
‫אתה יודע, בניגוד אליך לא הייתי צריכה ‫לחקור פיגמים באמזונס במשך שש שנים
‫כדי לדעת שזה שקר. ‫-את רוצה שאני אעשה את זה.
‫את לא יודעת למה את רוצה, אבל את כן.
‫אמרתי "מרווח טעות רציני"?
‫הייתי ממש נדיבה...
‫אבל אתה לא אמור לדעת את זה כבר?
‫את יודעת, יהיה מבאס ‫לאכזב אותך באולם בית המשפט.
‫איך מישהו יכול לחשוב שקלרה רצחה את בעלה?
‫אני חברה שלה כמעט עשר שנים,
‫ואין שום סיכוי שהיא עשתה את זה.
‫פשוט מהמם, איך שכולם מגיחים מהצללים ‫במקרים כאלו.
‫כן, טוב, כולם רוצים את 15 הדקות שלהם, ‫כך או אחרת.
‫כן, בכך שהם הופכים את חייה לקרקס.
‫כן, וכולנו חלק מהקרקס הזה עכשיו.
‫התביעה. פוסטר, את מכינה את העדים.
‫שניכם משגיחים על חבר המושבעים.
‫אתה רוצה שנקרא את המושבעים? ‫לאורך כל המשפט?
‫תעקבו אחריהם באופן פרטני ‫ותראו מה מניע אותם,
‫אבל תסתכלו עליהם גם כקבוצה.
‫אני רוצה לדעת לאיזה כיוון הם נוטים, ‫אתם יודעים, המנהיגים, התומכים...
‫טוב, קדימה, לכו.
‫אתה עושה את זה ‫לא רק כדי למשוך לזואי בחוטים.
‫יש פה משהו נוסף. ‫-הצדק, פוסטר.
‫יש פה עוד משהו, משהו שקשור לזואי.
‫צדק לקורבן רצח.
‫ובכך שהתחמקת מהשאלה שלי הרגע, ענית עליה.
‫אני רק מקווה, בשביל כולנו, ‫שאתה יודע מה אתה עושה.
‫ברוכה הבאה למועדון.
‫שישה מהמושבעים נראו משוכנעים שקלרה אשמה
‫כבר בטיעוני הפתיחה.
‫ניתן היה לראות הסכמה על פניהם ‫בכל פעם שהתובע דיבר.
‫כן, אולי, אבל שני אלו מזדהים עם ההגנה, ‫והם כבר מיצבו את עצמם כמנהיגים.
‫מושבעים 6, 7 ו-11. הסתכלנו עליהם כל הזמן, ‫והערכנו את התגובות שלהם.
‫ולאיזה כיוון אתם נוטים?
‫אולי הוא פשוט לא גסס מהר מספיק בשבילה.
‫אחרי הכול, הבחור היה מבוגר ממנה ‫בשלושים שנה.
‫אז מה? ‫-אז זה יכול להשפיע על יחסי הכוחות,
‫וחוסר איזון במערך הכוחות במערכת יחסים ‫עלול להוביל לקורבנות.
‫הו, וואו, זה בהחלט נגע בך.
‫כמה מעניין.
‫מחקרים מוכיחים שהנישואים המוצלחים ביותר
‫הם אלו שבהם הבעלים מבוגרים מנשותיהם ‫בחמש שנים לפחות.
‫אז קשר עם גבר מבוגר יותר ‫מרחיב את אופקייך, מה?
‫אני בטוחה שקלרה למדה המון מוויקטור.
‫כן, אני בטוח. על משחות לשיניים תותבות.
‫אתה רואה? אתה שוב לא מקשיב, לוקר.
‫טורז בעצם אומרת ‫שהיא צריכה שיגרו ויאתגרו אותה...
‫מניסיון.
‫אז מי היה הנאד הזקן הזה, אה?
‫דיברתי על קלרה. ‫-לא, את לא.
‫לא, את התחברת לזיכרון, ואני המעטתי בערכו.
‫סליחה על זה.
‫נו, בחייך, את לא יכולה להלל גברים מבוגרים ‫בלי לחשוף את הפרטים.
‫רוצה לראות שכן?
‫שלומות. ‫-לא יכולת לדבר איתי אחד על אחת?
‫לא. כבר הייתי שם, וכבר עשיתי את זה.
‫אני מבטיחה לשחק יפה היום.
‫בפעם האחרונה שאמרת את זה, ‫השארת סימני טפרים.
‫- שקט, בבקשה! דיון בעיצומו בבית המשפט -
‫האם אתה נשבע לומר את האמת, את כל האמת
‫ודבר מלבד האמת, שכה יעזור לך האל?
‫זה בלתי אפשרי. ‫-סליחה?
‫ובכן, איש לא יכול לומר את כל האמת, כבודה,
‫כי היא תמיד סובייקטיבית ‫ומועברת דרך מסנני הניסיון שלנו,
‫וזו האמת האמיתית. ‫-טוב, אז מה דעתך להבטיח לדבר בכנות...
‫עד כמה שאתה רק יכול?
‫עכשיו את מדברת לעניין. ‫-שב, בבקשה.
‫תודה לך, כבודה. ‫-ד"ר לייטמן,
‫קורות החיים שלך מדברים בעד עצמם. ‫רכשת השכלה באוקספורד,
‫יש לך דוקטורט בפסיכולוגיה ‫ואתה מייעץ לאף-בי-איי.
‫כפי שאתה יודע היטב, שאלת המפתח במשפט הזה
‫היא היכן היתה קלרה מוסו ‫בלילה שבו בעלה נרצח.
‫ההגנה רוצה שאנחנו נאמין
‫שהטראומה שנגרמה לה כשהיא מצאה את בעלה מת
‫גרמה לגברת מוסו ‫לשכוח את ארבעים הדקות שעברו
‫מהרגע שבו היא עזבה אותו ועד לגילוי גופתו.
‫ד"ר לייטמן, לחוות דעתך המקצועית,
‫האם הטענה על אובדן זיכרון ‫עומדת במבחן הראשוני?
‫לא.
‫האם תוכל לפרט? ‫-כן.
‫הוכח שטראומות מסוימות,
‫כמו לוחמה והתעללות בילדים, ‫אכן יכולות לגרום לאובדן זיכרון.
‫ויש לך ניסיון עם מקרים כאלו? ‫-כן, המון.
‫עבדתי עם חיילים ועם קורבנות אונס...
‫אובדן זיכרון נגרם על ידי דיכוי או התעללות,
‫אבל כתוצאה מהלם על מותו של בן זוג? ‫זה בהחלט חסר תקדים.
‫ומה לגבי הלם כתוצאה מביצוע רצח?
‫כן, קיימים תיעודים ‫של רוצחים שסבלו מאמנזיה.
‫הפסיכולוגים המשפטיים ‫מכנים זאת "שכחה אדומה".
‫עד כמה נפוץ לשקר לגבי אובדן זיכרון?
‫ובכן, תשעה מתוך עשרה איש ‫שטוענים לאובדן זיכרון, משקרים.
‫ולמה הם עושים את זה?
‫ובכן, קל יותר להגיד, "אני פשוט לא זוכר",
‫מאשר לומר את האמת.
‫אין לי שאלות נוספות.
‫העד כולו שלך, גבירתי עורכת הדין.
‫מבקשת רשות ‫להתייחס אל ד"ר לייטמן כאל עד עוין.
‫הרשות ניתנת. ‫-ד"ר לייטמן.
‫אני מצטער.
‫זה לא יקרה שוב, כבודה. ‫-תודה לך.
‫ד"ר לייטמן נולד עוין, ‫והוא גם בעלי לשעבר, במקרה.
‫אשם בכל הסעיפים.
‫אבל תשמעו, חברים, ההפסד כולו שלי,
‫כי באמת שהיא מלאך משמים.
‫התביעה התרברבה בכישורים שלך, ד"ר לייטמן.
‫אנחנו אמורים להבין מכך ‫שאתה בעל היכולת המופלאה
‫להבחין בין האמת לבין שקרים?
‫לא, לא, לא, עשרים שנות מחקר ‫הן לא בדיוק מתנה משמים, נכון?
‫הרי את ואני יודעים היטב ‫שזו גם קצת קללה, בעצם.
‫אכן, כך היה.
‫למעשה, האם אתה זוכר ‫שהורידו אותך בקריאות בוז מהבמה
‫כשנשאת את נאום הפתיחה בכנס הפסיכולוגיה ‫העולמי בהרווארד בשנת 2005?
‫כן, כן, כן, אני זוכר! ‫כן, ואלו שטויות במיץ, סבבה?
‫כי אני מוכן להישבע שהם בכלל הריעו לי.
‫הם קראו לכך "פסיכולוגיית פופ", ‫ו"מדעי-וודו".
‫אני חושב שזה בגלל שהם מפחדים ממני.
‫לפני ארבע שנים, כשעוד היינו נשואים, ‫האשמת את הבוס שלי בכך שהוא שוכב איתי.
‫וואו, הכפפות יורדות, מה? ‫-התנגדות, כבודה!
‫זה חסר חשיבות לתיק. ‫-ד"ר לייטמן, אזהרה אחרונה.
‫נדחית.
‫אבל האם לא התגלה בסופו של דבר שהבוס שלי,
‫גבר, היה, למעשה, הומו?
‫כן. כן, נכון. כן.
‫כאילו, הייתי לגמרי לא בכיוון שם,
‫אבל פשוט הייתי שטוף קנאה, אתם יודעים, ‫כי הייתי...
‫הייתי צעיר, ומאוהב עד מעל הראש.
‫ביום אני מדען,
‫אבל בלילות אני יכול לטעות.
‫אני אנושי, אחרי הכול.
‫טוב, אנחנו לא מטילים ספק באנושיות שלך, ‫ובטח ובטח שלא ביכולת שלך לטעות.
‫איזו הקלה. ‫-אתה פה בגלל המומחיות שלך
‫בפסיכולוגיה ובשקרים, ובכך אני מטילה ספק,
‫זאת למרות המניפולציות הבוטות ‫שאתה מפעיל על המושבעים.
‫טוב, אבל כשאת אומרת ש...
‫מרשתך חפה מפשע, את לא מאמינה בכך עד הסוף.
‫ושוב אתה טועה בפירוש מחשבותיי, ‫כי אני יודעת שמרשתי חפה מפשע.
‫אז למה את לא רוצה לשמוע את המדע ‫שמאחורי זה?
‫העדות שלך מוגבלת להקשר המדעי,
‫ולא לדעות מפורטות על מי משקר.
‫טוב, בסדר, אז את רוצה לשמוע את כל האמת?
‫האישה הזו ששם, מרשתך, האלמנה השחורה...
‫תשתלט על עצמך. ‫-כשהיא אומרת שהיא לא יודעת...
‫בבקשה, תשתלט על עצמך. ‫-מה קרה באותן 40 דקות
‫היא משקרת, וזו עובדה. ‫-תשתלט על עצמך,
‫או שאני אבקש מהשופטת להשתלט עליך.
‫מי, היא? תעשי לי טובה. תסתכלי עליה.
‫היא מתקשה לשלוט בעצמה גם ככה, אז...
‫מרשל, אנא ממך, תוציא את העד הזה
‫לפני שאאשים אותו בביזיון בית המשפט. ‫-כאילו, תסתכלו עליה! עיניים בולטות...
‫מספיק ודי. ‫-ואשמה על כל הפרצוף...
‫מרשל, אמרתי לך להוציא אותו מפה.
‫אני יכול לתבוע אותך, כן?
‫שקט!
‫הו, שלום לך, יקירתי.
‫מה? ‫-אני מקווה שזה היה חלק
‫מתוכנית מוקפדת.
‫זהירות היא נחלתם של עורכי דין ורואי חשבון, ‫כן?
‫וקלטתי משהו מעניין מאוד ממנה.
‫כאשר קראתי לה "אלמנה שחורה", ‫היא עשתה פרצוף.
‫כן, כי רגשותיה נפגעו. ‫-אה, באמת?
‫איזו הפתעה. ‫-הלם מוחלט, נכון?
‫אני חוזרת למשרד כדי לתדרך עדים נוספים. ‫אתה בא?
‫לא, אני צריך להיפגש עם איזה איש ‫לגבי איזה כלב. אני אבוא בהמשך.
‫טוב. תתנהג יפה.
‫אתה בסדר? ‫-אה-הא.
‫היי. צריך עורך דין?
‫לא, אני סתם צוחק. איזה שופט קיבלת? ‫-דנטון. למה?
‫אה, דנטון. הוא רכרוכי רצח. ‫אין לו עמוד שדרה בכלל.
‫הוא יפה נפש ליברלי, צמחוני...
‫כאילו, הכי הרבה שתקבל ‫זה מכה קלה על היד. סחתיין.
‫לא, אני לא עשיתי כלום. זה הבחור ששם.
‫הוא שדד את אשתי. ‫-באמת?
‫אני מצטער לשמוע.
‫כאילו, הכול בידי הגורל,
‫נכון או לא? כאילו... ראש זקוף, חבר.
‫עורכת הדין שלי לא אמורה להיות פה ‫אם אתה מתכנן לדבר איתי?
‫שלישייה זה הרבה, חביבתי. ‫-סליחה?
‫אל תביני אותי לא נכון,
‫היא עורכת דין מדהימה.
‫היא באמת הכי טובה שיש, ואני רציני.
‫נראה שעוד יש הרבה כימיה ‫בינך לבין אשתך לשעבר.
‫טוב, יש הרבה כימיה גם בצ'רנוביל.
‫אתה יודע, זה מעניין, ד"ר לייטמן. ‫לשנינו יש משהו במשותף.
‫אה, כן? ‫-שנינו התחתנו בנישואי שדרוג.
‫את ממש מתגעגעת אליו, מה?
‫אל ויקטור. ‫-אתה המומחה.
‫כשאני אומרת שאהבתי את בעלי, מה אתה רואה?
‫ובכן, אפשר לאהוב אדם וגם לרצוח אותו...
‫או לארגן שירצחו אותו.
‫תסתכל לי בעיניים
‫ותגיד לי שאתה מאמין שאני רצחתי את בעלי.
‫ספרי לי על ארבעים הדקות ההן
‫שאת לא זוכרת.
‫תמצא את מי שרצח את ויקטור ‫ואני אספר לך כל מה שרק תרצה.
‫אז אני רואה שכבר יש לך מישהו בראש. ‫-ויקטור נתן לי יותר ממה שרציתי אי פעם.
‫היינו שותפים בכול, בכל ארגוני הצדקה.
‫אני המרתי את דתי לקתוליות ‫כדי שאוכל לחלוק איתו גם את זה.
‫למה שאני ארצה לשים לזה סוף?
‫מה קורה פה, לעזאזל?
‫אני מתעסק עם מרשתך. ‫-הוא תמיד עקשן כל כך?
‫עד למצב של הרס עצמי. שוטר!
‫אתה רצית את הכסף של אבא שלך, נכון או לא?
‫היית נואש ורצית את הכסף שלו,
‫אז הפללת את אמך החורגת. ‫-ממש לא, לעזאזל! זה פשוט מטורף!
‫אתה רואה? זה לא טוב.
‫הדבר הכי גרוע שאפשר לעשות הוא להגיב ‫בעוצמה רגשית זהה לזו של המתשאל שלך.
‫במקום, תענה תשובה נחושה ושקולה.
‫הנה. תראו.
‫התיקונים שאותם אני מציע לא יחולו ‫על מי ששוהה כאן באופן בלתי חוקי.
‫אתה משקר!
‫זה לא נכון.
‫הנשיא מהדק את לסתו, רמיזות קלות לזעם,
‫אבל אז הוא מווסת את קולו ‫ומשלב את ידיו, כן?
‫ועכשיו, מר או'סאליבן,
‫האם אתה רצחת את ויקטור מוסו? ‫-חד משמעית לא.
‫יפה. פשוט, ישיר, אמיתי.
‫את רואה, אני יודע איך להתנהל תחת לחץ, ‫ד"ר פוסטר.
‫הייתי יד ימינו של ויק במשך 25 שנה.
‫תפסת טרמפ על ההצלחה שלו במשך 25 שנה.
‫אני הייתי מנהל הכספים הראשי של אחת ‫מ-500 החברות הראשונות ברשימה של פורצ'ן!
‫עוד טיפ אחד אחרון,
‫נשים זקוקות לקשר עין רב יותר מאשר גברים ‫כדי להרגיש חיבור,
‫אז אני רוצה ששניכם תתמקדו במושבעות,
‫יש?
‫אני אעשה הכול כדי שרודפת הבצע הזו תיענש.
‫ואיפה היתה כל הנאמנות הזו ‫כשאבא שלך עוד היה בחיים?
‫היי, היא התחילה איתי, סבבה?
‫טוב, אז מאחר שאתה התעסקת עם מרשתי ‫בצורה בלתי חוקית,
‫השופטת קווין העניקה לי את הסמכות ‫להחליט אם להשאיר אותך כאן, או לשחרר אותך.
‫אה, כן? אז קנית לה איזה משקה או שלושה, מה?
‫תן לי סיבה טובה אחת לשחרר אותך מפה.
‫סיבה טובה אחת. למה? ‫-כן, רק אחת.
‫טוב...
‫אז מה דעתך על... את זקוקה לי?
‫אתה יודע, חדר כזה בבית שלנו ‫היה יכול להציל את הנישואים שלנו.
‫הייה שלום, קאל.
‫מרשתך חפה מפשע, דרך אגב.
‫גיליתי בזמן שהתעסקתי איתה.
‫אני חושב שאנמנם קצת כעת.
‫אל תעמיד פנים שאתה לא זקוק לעזרתי, קאל.
‫למה אתה עושה את זה?
‫עושה את מה? ‫-כל הזמן מאלץ אותנו להיות יחד, ככה.
‫זו קריאה לד"ר קינסי. ‫-אתה רוצה לעבור לצד שלי?
‫מה, ולוותר על כל כיף החיים הזה שלנו? ‫את בטח צוחקת.
‫אבל, למען האמת,
‫העובדה היא שמרשתך חפה מפשע, ‫וחבר המושבעים עומד להרשיע אותה.
‫לא נכון. ‫-ועוד איך שכן.
‫בבקשה ממך. ‫-איך שתרצי. את הבוסית.
‫תפסיק כבר. ‫-משחק תפקידים קל עוד לא הזיק לאף אחד.
‫אני צריכה להשאיר אותך להירקב פה.
‫על זה אני לא יכול להתווכח, יקירתי.
‫מרשל, הנה האישור למה שעתיד להוכיח את עצמו ‫כטעות ענקית, ללא ספק.
‫לקלרה לא היה אכפת ממני. ‫לא היה לה אכפת מאבא שלי.
‫היא רק רצתה את הכסף שלו.
‫טוב, בוא נעמיד פנים ‫שחבר המושבעים צופה בך, בסדר?
‫ועכשיו תספר להם בפירוט ‫איך קלרה פיתתה אותך.
‫זה קרה שבוע אחרי שהיא ראיינה את אבא שלי
‫על המרפאות שהוא בנה באפריקה.
‫היא היתה בחווה שלנו.
‫לא ידעתי שכבר יש ביניהם קשר.
‫היא רצתה סיור, ואני...
‫אני הראיתי לה את מרתף היינות, ואז זה קרה.
‫טוב, יופי של קשר עין ומנח גוף, דמיאן,
‫אבל אל תשכח לשלב את הידיים כדי להימנע מ...
‫תנועות עצבניות. ‫-הבנתי אותך.
‫כמה פעמים עשיתם סקס?
‫שש או שבע, אולי.
‫ה"אולי" הזה חותר תחת האמינות שלך ‫בעיני המושבעים,
‫ובעיקר מול שני אלו,
‫בסדר? אז פשוט תן להם מספר מדויק.
‫שבע,
‫אבל כשהיא גילתה שאין לי כסף
‫ושהכול מוחזק בקרן נאמנות ‫עד שאגיע לגיל ארבעים, היא זרקה אותי.
‫לפני שהספקתי למצמץ
‫היא כבר היתה מאורסת לאבי, ‫והוא שינה את הצוואה שלו.
‫ומהו המקום האחרון שבו אתה וקלרה עשיתם סקס?
‫אני לא... הכול מתערבב לי בראש.
‫בוא נלך להביא לנו קפאין.
‫לי הוא תמיד עוזר להתרכז, אתה יודע.
‫אז תספר לי מה קרה במרתף היינות.
‫אני הראיתי לה את האוסף של אבא שלי
‫והיא ביקשה לראות את אבזם החגורה שלי.
‫ואתה הורדת את החגורה, או היא? ‫-היא הורידה.
‫תתכבד.
‫טוב, אז את פשוט תתבונני בתמונות
‫ואנחנו ננטר את התגובות שלך מהצד השני.
‫תני לי את האצבע... מקסים, בחיי.
‫אתה תמיד שם ידיים על הלקוחות ככה?
‫תשמעי, אני לא חושש להתלכלך קצת כשצריך.
‫טוב, אז את...
‫אומרת שלא רצחת את בעלך. ‫אני מאמין שאת חפה מפשע.
‫קשה לומר שזה נשמע כמו הצבעת אמון.
‫תראי, את עדיין לא זוכרת ‫מה קרה באותו הלילה, אז...
‫כמה פרצופים מהתיק ‫עשויים לעורר את הזיכרון שלך.
‫תיהני לך.
‫איך זה אמור לעזור לעורר את הזיכרון שלה?
‫זה לא. זה קשקוש,
‫אבל מאחר שהיא משקרת לנו ‫לגבי ארבעים הדקות ההן
‫אנחנו ניגשים אליה מזווית אחרת.
‫רגע, תסמן את זה.
‫הבעת בוז כשהיא מסתכלת על דמיאן. ‫-באמת?
‫הבן החורג שלך טוען שאתם שוכבים ‫בזמן שאת גם משכיבה את אבא'לה.
‫זה יכול ליצור בוז.
‫כן, ובמדינה שלי ‫גם צאצא חדש למשפחת המלוכה. תסמן את זה.
‫תגדיל את היד.
‫מי זו האישה הזו, שאליה היא מגיבה?
‫זו טניה וילסון. היא חברה קרובה של קלרה.
‫היא באה לבית המשפט כל יום כדי לתמוך בה.
‫טוב, אבל היד שנסגרת ככה...
‫זה כעס.
‫מה קרה בארבעים הדקות ‫שבהן השארת את ויקטור לבד?
‫אני הרי לא זוכרת.
‫שטויות במיץ, קלרה. ‫את יודעת מי רצח את בעלך?
‫אתה יודע שאני לא. ‫-מספיק, קאל.
‫כן, ועוד איך. את משקרת. ‫אני לא יכול לעזור לך.
‫עד שאינו משתף פעולה זה נפוץ,
‫אבל לקוח שאינו משתף פעולה? וואו, זה נדיר.
‫קרוסבי שכר אותנו בתור מומחים.
‫אתה לא יכול פשוט להגיד לה ‫שאתה בטוח שהיא לא עשתה את זה?
‫בשלב הזה, ‫זה כבר עניין של גאווה מבחינת קרוסבי.
‫אתם יודעים, ‫מה שתופש בתור אמת באולם בית המשפט
‫הוא לא תמיד האמת כולה, בהכרח.
‫גם אני אוהבת אותך. ‫-החוצה.
‫קלרה ניסתה להסתיר את כעסה על טניה.
‫כן, אני צריך רקע על האישה הזו. ‫-וגם ראינו את הבוז של קלרה כלפי דמיאן.
‫ומה היא אמרה על הרומן שלה איתו?
‫היא מתעקשת שהוא מעולם לא קרה.
‫היא אמרה שדמיאן התחיל איתה והיא סירבה. ‫זה מקרה של "הוא אמר, היא אמרה".
‫כאשר תדרכתי אותו
‫שאלתי על המפגש המיני האחרון שלהם,
‫והוא פשוט עמד שם והחזיק את קנקן הקפה.
‫הוא לא הצליח למלא את הכוס ‫תוך כדי סיפוק הפרטים.
‫קשה יותר לשלב משימות ידניות ‫כאשר אתה ממציא סיפור.
‫כן, אבל האמנתי לו בפעם הראשונה.
‫אבל מה אם הסיפור שלו הוא פנטזיה כפייתית?
‫אם הוא דמיין אותו בראשו מספיק פעמים,
‫הוא יכול היה להגיד שהסיפור קרה באמת ‫בלי להפגין שום סימני הטעיה.
‫אז קלרה דחתה את דמיאן לטובת אביו,
‫שבצילו הוא חי ממילא. ‫-וזה יכול היה לדחוף אותו לרצח.
‫צריך להחזיר את דמיאן לפה. ‫-צריך להחזיר את דמיאן לפה.
‫זה כבר מסוכן.
‫את חושבת שאני צריך עוד הכנה לפני שאעיד?
‫יש עוד כמה שיטות ‫שד"ר לייטמן רוצה לעבור עליהן.
‫הכול בשביל אבא שלי.
‫יא זונה!
‫זה היה מדע טהור, זה הכול.
‫קדימה, בואי. ‫-דמיאן!
‫דמיאן, אתה שיקרת. ‫מעולם לא היו לך יחסים עם קלרה, נכון?
‫היא פיתתה אותי! ‫-אתה מעורר רחמים, דמיאן!
‫אתה פשוט מעורר רחמים! ‫-איך יכולת לעשות את זה?
‫היי! רצינו לראות עד כמה יכעיס אותך ‫לראות אותה עם מישהו אחר.
‫את חושבת שרצחתי את אבי? ‫-לא. לא, אבל אתה שיקרת
‫לגבי אישה חפה מפשע! ‫-היא רודפת בצע!
‫איך אתה מסוגל? ‫-זו היתה התוכנית שלך!
‫אהבתי את אבא שלך יותר מכל אדם אחר! ‫-ניצלת אותו בשביל הכסף שלו!
‫היי! בוא איתי!
‫קדימה, בוא נלך.
‫לך כבר. ‫-טוב, בסדר...
‫האמת שציפיתי לקצת יותר מסטירה
‫מהחשודה ברצח הכי ידועה לשמצה בעולם.
‫כן, טוב, אני מניחה שהייתי אישה הגונה ‫במשך זמן רב מדי.
‫אני חושב שאני יכול לעזור בזה.
‫היי, דוק! ‫דמיאן מוסו התקשר למשרד שלי הבוקר.
‫הוא אמר שהאשמת אותו ברצח, פחות או יותר.
‫ובכן, קלרה לא רצחה את בעלה.
‫אני מבין. החלפת צדדים.
‫כלומר, איך אני יכול להתחרות ‫ב"רגליים, מחשוף ושות'"?
‫אתה באמת לא יכול. ואתה בטח המחשוף.
‫טוב, הרגליים האלו הן פי שניים ‫מעוה"ד שאתה תהיה אי פעם.
‫זוכר את הרומן ‫שדמיאן טען שהוא ניהל עם קלרה?
‫אז הוא שיקר. תזמן אותו לדוכן. ‫זו שבועת שקר.
‫היה לנו חוזה, דוק.
‫תראה, השכרתי לך את שירותיי בתור מומחה.
‫הכנו את העדים בשבילך ‫וקראנו את חבר המושבעים, אז העבודה בוצעה.
‫טוב, אבל יעבור זמן רב ‫לפני שתקבל עבודות נוספות מהמשרד שלי.
‫אני פשוט הרוס.
‫באמת? ‫-כן.
‫נתראה בפנים, גבירתי עורכת הדין. ‫-ועוד איך.
‫כמה מעניין. ‫-מה?
‫הוא לא מודאג בכלל מדמיאן, ו...
‫ממש לא מזיז לו שאני עברתי לצד השני.
‫אם כבר, הוא נראה נינוח מהרגיל.
‫הוא זומם משהו.
‫מר או'סאליבן, למה שכרת חוקר פרטי
‫כדי לבדוק את עברה של קלרה?
‫הייתי חבר של ויקטור
‫מאז שהיינו ילדים בני עשר ‫בשיעורי עיקרי הדת בסנט ברנרד.
‫כאשר הבנתי שוויקטור מתחיל להיות רציני ‫לגבי קלרה
‫רציתי לוודא שכוונותיה טהורות,
‫הן בתור חבר, קודם כול, והן בתור שותף עסקי.
‫והאם החוקר מצא משהו פלילי?
‫לא, אבל היא כן המציאה את עצמה מחדש. ‫שם חדש, צבע שיער חדש, קו"ח חדשים.
‫טוב, לא תמיד קל להשתחרר מהעבר.
‫למיטב ידיעתך, ‫האם ויקטור היה מאושר בנישואיו?
‫כן, אבל הוא לא ידע את כל העובדות.
‫כאשר עברתי על העיזבון אתמול, גיליתי כמה...
‫התנגדות, כבודה. ‫כל המידע שיש ברשותו על העיזבון
‫היה צריך להיחשף במסגרת התצהירים.
‫ואתה בטוח שגילית את התגלית רק אתמול?
‫כן, אני בטוח. ‫-לא, הוא משקר, כבודה.
‫הוא דגר על זה, וכך גם התובע המחוזי.
‫זה פשוט מגוחך. ‫כבודה, אני מבקש לפנות את כל האולם.
‫תרסני את הגרוש שלך, גברת לנדאו, ‫או שאני אצטרך.
‫המשך לתאר את הממצאים.
‫כאשר בחנתי את החשבונות המשניים של ויקטור,
‫גיליתי משיכות חודשיות של כ-90,000 דולר
‫על פני פרק זמן של כשנה וחצי.
‫קלרה גנבה ממנו.
‫הוא לא משקר.
‫מבקשת לצאת להפסקה, כבודה. ‫אני צריכה זמן כדי לבדוק את הטענות.
‫את תוכלי לזמן את העד שוב ‫לאחר שהתביעה תסיים, גברת לנדאו.
‫אתה עוזב? ‫-כן.
‫12 המושבעים בעד הרשעה. נדפקת.
‫אז אם קלרה גנבה כסף מבעלה, ‫למה החלפנו צדדים?
‫את חושבת שלייטמן פישל?
‫טוב, פוסטר תמיד אומרת ‫שככל שאתה קרוב יותר למישהו מבחינה רגשית,
‫כך קשה יותר לקרוא אותו בצורה נכונה.
‫כן, אבל קלרה זרה גמורה. ‫-אבל זואי לא.
‫כל דבר שהיא נוגעת בו, ‫לייטמן יביא מטענים לתוכו.
‫היי, אם כבר מדברים על מטענים, ‫רוצה לפרוק כמה משלך,
‫כמו הזיכרון ההוא שלייטמן ראה? ‫-לוקר...
‫נו, באיזה מין פער גילאים מדובר פה? ‫עשר שנים?
‫אנחנו לא מדברים על הנושא.
‫מה, הפרת את חוקי המדינה, או משהו? ‫-לא.
‫את חוקי ההגינות?
‫זו היתה מערכת יחסים חוקית ובריאה ‫לכל דבר ועניין.
‫וואו, כמה מרגש. נו, בחייך, תזרקי לי משהו.
‫מה את מסתירה? לפחות תגידי לי את השם.
‫דניס ווטסון.
‫טניה וילסון, שככה יהיה לי טוב.
‫האחוקית הכי טובה של קלרה.
‫למה היא כועסת עלייך כל כך, אם ככה?
‫לא ידעתי שהיא כועסת עליי. ‫-מה, באמת?
‫כמה זמן אתן כבר חברות? ‫-אני לא חייבת לדבר איתך.
‫זה נכון, כן, אבל אני רוצה לראות ‫איך תסבירי לחבר המושבעים
‫למה נבהלת כל כך כאשר ליאו העיד ‫שקלרה גונבת מבעלה.
‫נבהלתי בשביל קלרה, בתור חברה.
‫אז שתיכן הייתן בעסק יחד, מה?
‫ושדדתן את האיש הזקן למוות?
‫עברה עליי תקופה קשה וקלרה עזרה לי קצת.
‫והנה הפחד הזה שוב.
‫אני חושב שאת מסתירה משהו.
‫את מבינה, אני חושב שאת פה ‫רק כדי לוודא שהיא סותמת את הפה.
‫זה פשוט מגוחך! ‫-אני מריח סחיטה...
‫מהסוג המיני. מה זה?
‫זה את וקלרה, מה?
‫או את וויקטור? לא, לא, רגע, חכי, ‫שלושה זה הדיבור, נכון?
‫את וויקטור וקלרה.
‫ומה יש לך עליו? יש לך תמונות? יש לך סרטון?
‫יש לך תחתונים מלוכלכים? ‫-אני לא קשורה למוות שלו.
‫טוב, אני שם כסף על סרטון וידאו.
‫אני חושב שיש לך קלטת סקס...
‫ששווה בערך 90 אלף בחודש.
‫קלרה הכירה אותו דרכי.
‫החיים שלה היו אמורים להיות שלי.
‫זה לא כאילו שהכסף ייחסר להם!
‫טוב, תודה על זה.
‫ועכשיו, אם את רוצה לא להיכנס לכלא
‫אז אני אצטרך את קלטת הסקס הזו.
‫זה היה יום ההולדת ה-60 של ויק
‫ואני רציתי לעשות משהו שהוא לא ישכח בחיים.
‫בכל שאר המובנים הוא היה שמרן, ‫אבל זו היתה פנטזיה שלו,
‫אז טניה ואני היינו יחד... ‫היינו חברות בשלב הזה,
‫או ככה חשבתי, לפחות.
‫אז אותן ארבעים דקות שאת לא זוכרת, ‫לטענתך, כן?
‫הן פרק הזמן שבו התגנבת החוצה ‫כדי לשלם לטניה, מה?
‫זה אמור היה להיפסק,
‫אבל כאשר הגעתי לשם
‫היא אמרה שהתשלומים...
‫צריכים להימשך. ‫-אבל לא יכולת לספר לבעלך
‫על הסחיטה? ‫-או לעורכת הדין שלך?
‫זה היה מהווה אישור ‫לכל מה שאנשים אמרו עליי כל הזמן,
‫והמוניטין שלו ‫היו הכי חשובים בעולם מבחינתו.
‫ואת היית מוכנה ללכת לכלא ‫כדי לשמור על המוניטין שלו?
‫אהבת אמת.
‫כן, אני יודע. טירוף מוחלט, מה?
‫אני חפה מפשע, זואי,
‫וחשבתי לעצמי...
‫שאולי תצליחי לגרום לחבר המושבעים ‫לראות את זה, איכשהו.
‫ואם כבר מדברים על המושבעים, עקבנו אחריהם ‫וכולם בדעה אחת כרגע...
‫הרשעה.
‫זה דבר אחד, לומר שאת חפה מפשע, אבל...
‫אתן צריכות להראות להם מי האשם.
‫טוב, אנחנו יכולים לשלול את דמיאן. ‫-כן.
‫למי עוד יש גישה לבית שלך?
‫האדם היחיד שיש לו מפתח נוסף הוא ליאו.
‫הוא הכפיש אותך בבית המשפט הרגע. ‫-אבל באמת גנבתי.
‫הוא ירוויח כלכלית אם את תורשעי.
‫הוא המוציא לפועל של הצוואה.
‫אין מצב. ‫ויק וליאו היו יותר מסתם שותפים עסקיים,
‫הם היו כמו אחים. ‫-כן, וכך גם ברוטוס וקיסר.
‫תעלי אותי לדוכן שוב.
‫מה?
‫פשוט תשאל, לוקר.
‫אז את שוכבת גם עם נשים? ‫-וואו.
‫הרגע עלית לרמת בוטות חדשה לגמרי.
‫כן, טוב, כי יש לכך השלכות חמורות.
‫ייתכן שמספר המתחרותים שלי ‫הכפיל את עצמו הרגע.
‫הייתי סקרנית, טוב?
‫דניס היתה מצחיקה ומעניינת, ‫ואהבתי את החיוך שלה.
‫זו לא היתה בחירה לחיים. ‫-טוב,
‫אז רק כדי לוודא...
‫את לא דו-מינית?
‫זו היתה התנסות, לוקר. ‫-בסדר.
‫ואגב, למה בנות יכולות לעשות את זה, ‫ובנים לא?
‫איפה הפנטזיה פה?
‫ובכל מקרה, למי אכפת ‫מה אנשים עושים בחדרי השינה שלהם?
‫לכולם.
‫אז...
‫הניסוי הזה...
‫מה בדיוק היו הממצאים?
‫את יודעת, מבחינה מדעית.
‫אתה מציג את עצמך ‫כפוסק בר סמכא לגבי כנותם של אנשים,
‫אך פעם אחר פעם שינית את דעתך, ד"ר לייטמן.
‫כן.
‫כן, טוב, כי מדענים, את מבינה, ‫מודים בטעויות שלהם,
‫אבל נשים לשעבר... זה כבר סיפור אחר לגמרי.
‫העובדה היא שהמדע שלך בלתי מהימן לחלוטין.
‫כאילו, באמת, אתה מגיד עתידות מהולל ותו לא, ‫סתם רמאי.
‫טוב, אז בואי נבדוק אם חבר המושבעים ‫מסכים איתך, מה דעתך?
‫ראש חבר המושבעים מסטול עד השמים, ‫והיה מסטול לאורך כל הדרך.
‫זאתי ששם מתענגת על הסבל של קלרה, ‫ועוד איך שכן,
‫ושני אלו שם מנהלים רומן.
‫הם מתלכלכים להם במלון יחד, ‫ושניהם נשואים... לאנשים שונים,
‫ולהוא שם יש פטיש רציני לכפות רגליים.
‫ד"ר לייטמן, למען השם!
‫לא, הנקודה שלי ‫היא שאני יכול לקרוא את כולם פה,
‫סבבה? ולא רק את הנאשמת או את השופטת, ‫אתם יודעים.
‫אם אתם מסתירים משהו,
‫אני אדע.
‫אבל אתה לעולם לא מפנה את החיצים האלו ‫כלפי עצמך, ד"ר לייטמן. מדוע?
‫כי זה פשוט יבעית אותך, נכון?
‫לעמוד עירום וערייה מול כולם, ‫כפי שאתה מפשיט את האחרים סביבך.
‫אני לא רוצח, גבירתי עורכת הדין, ‫אבל גם קלרה מוסו לא.
‫בקשה למחוק מהפרוטוקול, כבודה. ‫-מתקבלת.
‫הרוצח האמיתי הסתתר לנו מתחת לאף ‫לאורך כל הדרך.
‫הוא נמצא באולם בית המשפט ברגע זה ממש. ‫-התנגדות! השערה.
‫ד"ר לייטמן, בית המשפט הזה ‫כבר שמע ממך די והותר.
‫רד מהדוכן כעת.
‫בבקשה, בבקשה רד מהדוכן ‫לפני שאורה על מעצרך!
‫אם את באמת רוצה לעצור מישהו... ‫-מרשל, תוציא אותו.
‫אז את צריכה לעצור את ליאו או'סאליבן.
‫הוא רצח את החבר הכי טוב שלו, סבבה? ‫-על מה הוא מדבר?
‫שקט, כולם!
‫יא חתיכת ממזר! אני לא רצחתי את ויק! ‫בחיים לא הייתי עושה דבר כזה.
‫וזו האמת, כן? כי אתה לא רצחת אותו,
‫אבל אתה כן הרגת אותו, נכון או לא?
‫ד"ר לייטמן! אני דורשת סדר באולם!
‫מה זאת אומרת?
‫שליאו הרג את ויקטור, אבל הוא לא רצח אותו?
‫ובכן, כשהוא אמר שהוא לא רצח את ויקטור, ‫לא היו שום סימנים להטעיה,
‫כן? אבל כשאני שאלתי אותו ‫אם הוא הרג את החבר שלו
‫הוא הפגין הבזק של חרטה.
‫תראה, אם אני אזמן את ליאו שוב... ‫-אז אנחנו נפצח את התיק.
‫הוא כבר ממש על הקצה. ‫הוא רק צריך דחיפה אחת אחרונה, את יודעת?
‫קדימה, תשפוך כבר. ‫-טוב, אז אם את שואלת...
‫מתי זה דבר טוב, להרוג חבר?
‫נא לשבת.
‫חשבתי שהעפתי את בעלך לשעבר מהאולם שלי, ‫גבירתי עורכת הדין.
‫ד"ר לייטמן חיוני להגנה על מרשתי, כבודה. ‫הוא...
‫פה רק כדי להתבונן. הוא לא יהווה מטרד.
‫אבל אם כן, ‫הוא יתארח במחוזי למשך שלושים יום.
‫הייתי ברורה, ד"ר לייטמן? ‫-כמו פעמון.
‫אנחנו ממשיכים.
‫מר או'סאליבן, אני מבקשת להזכיר לך ‫שאתה עדיין תחת שבועה.
‫אני רוצה להתנצל על ההתפרצות הקודמת.
‫ברור לי, כמו גם לכל שאר הנוכחים באולם,
‫כמה קרוב היית לוויקטור מוסו.
‫היית החבר הכי טוב שלו ואיש סודו ‫במשך כל חייו,
‫והיית מוכן לעשות הכול כדי להגן עליו
‫ועל המוניטין שלו. ‫-נכון מאוד.
‫אני רוצה להראות לעד כמה תמונות, אם אפשר.
‫התנגדות! ‫-לא, לא, את לא יכולה!
‫שום תמונות לא הוגשו בגילוי המוקדם.
‫לאט לך, מותק. חבר המושבעים צופה בך.
‫מבקשת לגשת, כבודה? ‫-בבקשה.
‫אתם לא יכולים להראות לו את התמונות האלו. ‫כל מה שוויק עבד למענו ייהרס.
‫אם תנסי לעצור את זה, ‫אני ארצה את שלושים היום שלי בשמחה
‫אחרי שאסיים לפלוט הכול למושבעים.
‫התמונות האלו יכולות לגרום נזק בלתי הפיך ‫למוניטין של המנוח.
‫אני לא מבין איך זה קשור לתיק.
‫זה קשור להאשמה שקלרה גנבה מבעלה.
‫אני לא רוצה להכתים את שמו של אדם טוב ‫אם אני לא חייבת,
‫אבל אני כן רוצה לשמור לעצמי את הזכות ‫להציג אותן בבית המשפט.
‫אני מבינה אותך, גבירתי עורכת הדין. ‫-בסדר.
‫בבקשה. ‫-תודה.
‫אתה רוצה לראות את קלרה מוסו נכלאת
‫בעוון רצח. ‫-היא בגדה בגבר שאהב אותה.
‫היא שכבה עם הבן שלו, למען השם!
‫הודות לד"ר לייטמן, גילינו שמדובר בשקר.
‫היא גנבה ממנו. ‫-ואתה ידעת על כך,
‫ולא אמרת אף מילה.
‫כי הוא היה שבוי בקסמיה לחלוטין.
‫אני רק הגנתי עליו.
‫אז אני מבקשת לטעון ‫שקלרה עשתה בדיוק את אותו הדבר,
‫היא הגנה עליו,
‫והכסף שאתה טוען שמרשתי גנבה ממנו ‫שימש, למעשה,
‫למטרה טובה ונאצלת.
‫האם אני ברורה, מר או'סאליבן?
‫לגמרי, גבירתי עורכת הדין.
‫אתה גם ידעת שהיא לא רצחה את בעלה, אדוני,
‫אבל חשבת שמגיע לה ללכת לכלא ‫בכל מקרה, נכון?
‫כי, אחרי הכול, אתה בנית חברה ומוניטין
‫יד ביד עם ויקטור במשך 25 שנה,
‫ואז, בן לילה, ‫החבר הכי טוב שלך הפך לאדם אחר.
‫קלרה תפסה את מקומך.
‫לא! בדברים החשובים ויקטור פנה אליי!
‫הנה, יוצאים לדרך. שימי לב.
‫תחזיקי חזק, מותק. ‫-בכל הנוגע לבריאות שלו, למשל?
‫זה פחד, אבל בלי בושה.
‫הוא גאה במה שהוא עשה.
‫אתה לא רצחת אותו, ליאו.
‫הוא ביקש ממך לשים קץ לחייו, נכון?
‫התנגדות!
‫נדחית.
‫איך היתה בריאותו של מר מוסו טרם מותו? ‫אתה מעיד תחת שבועה.
‫הוא היה...
‫חולה מאוד, בסתר.
‫ולכן הוא רצה שתעזור לו לשים קץ לחייו
‫ושתסייע לו להתאבד, נכון? ‫-התנגדות, כבודה.
‫בית המשפט מעוניין מאוד ‫לשמוע את תשובתו של מר או'סאליבן.
‫הוא סבל ממחלת מוח ניוונית.
‫לדברי הרופאים, נותרו לו חודש או חודשיים.
‫ואתה קנית את הציאניד ואת המזרק. ‫הוא קרא לך לבוא לביתו
‫ואתה הזרקת לו את החומר, נכון או לא?
‫כבודה! ‫-שב במקומך.
‫ויקטור היה מאמין אדוק.
‫מבחינתו, התאבדות היתה בגדר חטא שדינו מוות.
‫לא יכולתי לסרב לחבר שלי.
‫ולכן מעולם לא סיפרת לו שקלרה גונבת...
‫כי הוא גסס ממילא.
‫למה גם לשבור את ליבו, בנוסף לכל השאר?
‫ויש לך הוכחה לכך שזה לא היה רצח?
‫הוא השאיר סרטון וידאו שבו הוא מסביר הכול.
‫והנה, עכשיו...
‫זו בושה.
‫אני חושבת שלאלמנה שלו יש זכות לצפות בו.
‫אבל מעולם לא דמיינתי שאני אפגוש אישה
‫שתבין אותי בצורה שלמה ומושלמת כל כך.
‫הנישואים שלנו היו מתנה, קלרה.
‫עשר השנים המאושרות בחיי.
‫לא הייתי מניח לדבר להכתים זאת.
‫אז זואי אומרת שליאו מודה באשמה
‫בעוון שיבוש מהלכי משפט והריגה,
‫והם עובדים על עסקה כעת.
‫אה, אז זה טוב. ‫-כן.
‫תודה רבה על הכול.
‫הייתי צריכה לבטוח בך מוקדם יותר.
‫כן, גם אני יכול להגיד את אותו הדבר.
‫יש לי... פגישה שמחכה לי, אז...
‫היא אישה יפה.
‫היא הליאו שלי.
‫ומה עם זואי?
‫ובכן, להגיד שהפסקת לאהוב מישהו שפעם אהבת
‫יותר מכל דבר אחר בעולם, ‫כלומר... זה יהיה שקר,
‫אבל אתה ממשיך הלאה, נכון?
‫אתה חייב להמשיך הלאה.
‫היא אם בתי,
‫ולפעמים גם שותפה להתכתשויות.
‫יש עוד נשים שמאכלסות את חייך כרגע?
‫לא כאלו שצריכות להדאיג אותך.
‫אני מתכננת לנהל את העסקים ‫ואת ארגוני הצדקה של ויקטור.
‫אה, כן?
‫אנשים ינסו להוריד אותי ויחשבו שאני חלשה.
‫אני צריכה מישהו שאפשר לסמוך עליו. ‫-טוב, כבר יש לך את המספר שלי.
‫כן, אפשר לומר.
‫טוב, אבל הנקודה שלי, כן, היא ש...
‫הסיבה שניצחנו היא שכל האמת יצאה לאור,
‫וזה... לא, את יודעת, ‫זה הרי לא קורה באולם המשפט בדרך כלל.
‫למה לקחת את התיק הזה?
‫כי חשבתי שיהיה קצת כיף.
‫זה לא העניין. לא באמת.
‫טוב, זו הפעם הראשונה שלך שם, בחוץ, ‫את יודעת,
‫בתיק גדול ולאומי, את יודעת?
‫אז אתה ניסית להגן עליי?
‫וואו, כמה מתוק...
‫ופטרוני ומתנשא.
‫כן, נקודה טובה, בהחלט. ‫-כן...
‫לא, אבל תשמעי, אם את מצליחה
‫לזכות אישה אשמה, אז את תותחית-על,
‫ואם את מרשיעה אדם חף מפשע, את בדיחה.
‫עבדת קשה מדי, ובהרבה, כדי להגיע לאן שהגעת,
‫ואת ראויה לטיפת כבוד,
‫ולא להשמצות.
‫אני עדיין מחכה ‫שאתה תקבל את מה שאתה ראוי לו.
‫טוב, אבל אני שני צעדים לפני התליין, אני.
‫אמילי ישנה אצל חברה. ‫-מה, כל הלילה?
‫טוב... ‫-אני אבקש חשבון.
‫כן.
‫תורגם על ידי: יעל בלום