‫- הסיפור שלפניכם בדיוני ‫ולא משקף אירועים ואנשים אמיתיים -
‫- בוסטון -
‫- לפני שבע שנים -
‫איזו מנגינה נוראית.
‫טוב, נהגוס, אנחנו נצא לנו פה ונלך ברגל.
‫ממש גן חיות ארור בחוץ.
‫תשמור את העודף, חבריקו.
‫היי!
‫מרי! בואי נלך.
‫מרי...
‫מרי!
‫כאילו, זה לא שאין פה ‫בתי ספר טובים בסביבה, סבבה?
‫אבל לא, הגאונה הקטנה שלי
‫ננעלה על ברקלי, ‫במרחק 5,000 קילומטרים ארורים מפה, כן?
‫אמא שלה עומדת מאחורי הסיפור, ‫אני מריח אותה מקילומטרים,
‫ועכשיו אמילי מאחרת, כן? ואני בכלל לא מוצא ‫את התעודה המזהה שלי, אז...
‫מה יש? ‫-זוכר את הנרי אנדרוז?
‫פנטגון, 2003. ‫-הוא התקשר הרגע.
‫הוא רוצה לספר לך את האמת על כל העסק ‫עם ג'ימי דויל, פנים אל מול פנים.
‫זה היה לפני שבע שנים. ‫הוא רוצה להתוודות עכשיו?
‫הוא היה במרחק עשר דקות כשהוא התקשר.
‫טוב, אבל אני צריך להיות בנמל התעופה ‫בעוד כעשר דקות...
‫מה זה היה?
‫קדימה, לוקר.
‫תענה, תענה, תענה...
‫הצילו, בבקשה! שמישהו יעזור לי!
‫אני צריכה עזרה כאן!
‫היה איש בתוך הרכב, ועכשיו הוא... הוא מת.
‫הוא היה... ‫-הוא בהלם.
‫בואו נכניס אותו לחדר ההפסקות. בוא, מכאן.
‫כל הקווים תפוסים כעת. אנא נסו להתקשר...
‫רשות המטרו חסמה את האזור
‫ברדיוס של שלושה רחובות, עד להודעה חדשה.
‫המשטרה, יחד עם מחלקת כיבוי האש,
‫יטפלו במענה החירום... ‫-ד"ר לייטמן.
‫זה הגיע בשבילך הרגע. האיש אמר שזה דחוף.
‫הנה, תשתה.
‫רגע, איזה איש? איך הוא נראה? מתי הוא בא?
‫ממש לפני רגע. הוא אמר שלא משנה מה יקרה, ‫אתה צריך לפתוח את זה.
‫טוב, ואיך הוא נראה? איך הוא נראה? ‫-הוא חבש כובע והרכיב משקפי שמש...
‫אבל זה היה מהיר מאוד. ‫בדיוק הייתי בדרך לארוחת צהריים.
‫אילולא נשארתי בשביל זה, הייתי יכולה...
‫טוב, בסדר. זה המספר של אמילי. ‫אני רוצה שתתקשרי אליה.
‫ברגע שהיא תהיה על הקו ‫תבואי ותמצאי אותי, בסדר, יקירתי?
‫בסדר. ‫-יופי.
‫... מאתר הפיצוץ ואליו.
‫לפי הדיווחים, ‫הרכב נע דרומה על הרחוב השביעי
‫וכיכר מאונט ורנון כאשר הפצצה התפוצצה ‫ובו במקום הרגה את הנהג,
‫שזהותו עדיין אינה ידועה. סיבת הפיצוץ
‫טרם נחשפה... ‫-מה זה היה?
‫אך נציגים ממספר סוכנויות ממשלתיות ‫ויחידות הלוחמה בטרור...
‫טוב, כרגע הכי חשוב לי לדבר עם אמילי,
‫אז תדאגי שהוא ירגיש בנוח, את יודעת, ‫ותכיני לו תה.
‫לא, לא, לא. אתה יודע משהו על הפצצה הזו, ‫או חושב שאתה יודע משהו.
‫אני מכירה את המבט הזה!
‫בטח יש פקקים מטורפים עכשיו, ‫ואמילי פשוט נתקעה בהם.
‫תגידי כבר. ‫קדימה, ג'יליאן, תגידי את זה כבר.
‫דויל חזר. הוא הרג את אנדרוז, ‫ואני הבא בתור.
‫זה הגיע רגעים ספורים ‫לפני שהפצצה התפוצצה, סבבה?
‫"לייטמן: הערכה פסיכיאטרית, ‫20 במרץ 2003, פגישה ראשונה".
‫נשמע מוכר?
‫"אצטדיון יו-סי-אם, מנהרה 6, בשעה 13:00, ‫או שדויל יקבל את חמש הקלטות הנוספות".
‫מישהו סוחט אותך? ‫-אז זה מה שקורה פה?
‫- הפנטגון -
‫- לפני שבע שנים -
‫- ג'. פוסטר, פסיכולוגית הצוות -
‫ד"ר לייטמן. ‫-ד"ר פוסטר.
‫נעים להכיר. ‫-כן, גם אותך.
‫נראה שעבודתי פה תלויה בפגישה שלי איתך.
‫אז הם כבר סיפרו לך הכול עליי?
‫והם גם אמרו לך למה הם שלחו אותי לפה?
‫כדי שתוכלי לאבחן אותי באופן רשמי כדפוק...
‫בראש?
‫וכאדם שאינו מהימן יותר,
‫ושאין להתייחס אליו ברצינות?
‫אני כאן כדי לעזור לך, ד"ר לייטמן, ‫ולא כדי לשפוט אותך או לשמש כחותמת גומי
‫לניסיונות של אחרים ‫לערער את אמינותך או את המדע שלך,
‫שמעניין אותי עד מאוד, דרך אגב.
‫אה, כן? הפגישה הזו מוקלטת?
‫המשרד הזה נועד למטרות טיפול וייעוץ בלבד.
‫לעולם לא הייתי מרשה לאף אחד ‫להקליט את מה שנאמר כאן.
‫מי יכול היה לשלוח לך את זה?
‫האם ידעת שהפגישות שלנו הוקלטו, ואם כן,
‫מי הקליט אותן?
‫אתה לא יכול פשוט לשבת פה ולדבר על...
‫קדימה, בוא איתי.
‫זה היה הפנטגון.
‫ברור שעלה על דעתי שאולי מצותתים לנו,
‫אבל האם אני יודעת מי?
‫אתה אמור להכיר אותי קצת יותר, קאל.
‫אנה הצליחה לתפוס את אמילי כבר? ‫-לא. לא, היא עדיין מנסה.
‫אני לא יכול פשוט מה, לוקר? ‫-אתה לא יכול פשוט לקום
‫וללכת לי, כשכל אדם עם טיפת שכל בראשו ‫יודע ששניכם יודעים משהו
‫על הפצצה הזו, ‫שהיתה ככה-קרובה להרוג אותי, דרך אגב!
‫... בכיכר מאונט ורנון. ‫מר אנדרוז, הקורבן המזוהה,
‫אזרח אמריקאי שנולד בבריטניה ‫ויזם בתחום דלקי המאובנים.
‫מה שידוע לנו עליו כרגע ‫הוא שמר אנדרוז היה רווק...
‫אתה באמת מכיר את האיש הזה. ‫-וכעת נמסר לנו
‫שאנחנו עוברים לשידור חי ‫עם ראש מערך המודיעין הלאומי
‫במטה האף-בי-איי.
‫עוד איננו יודעים מי האחראי לאירוע,
‫אבל סוכנוית רבות... ‫-זה שקר.
‫טוב, לייטמן, ‫אז אנחנו כבר יודעים שהכרת את הקורבן.
‫מה עוד אתה יודע? ‫-האיש הזה נרצח על ידי ג'ימי דויל,
‫אחד הממזרים הכי מסוכנים שפגשתי בחיי.
‫דויל? אירי?
‫בלפסט. ‫-את בסדר, פוסטר?
‫הכול בסדר. ‫-טוב, האיש שנהרג
‫מהפצצה לא היה יזם בתחום דלקי המאובנים.
‫הוא היה איש הקשר של הבריטים ‫ביחידת הלוחמה בטרור בפנטגון,
‫ולפני שבע שנים הוא היה הבוס שלי.
‫טוב, ומי הוא היה בשבילך, פוסטר? ‫גם את עבדת בפנטגון, או ש...
‫אלוהים אדירים. את כן. ‫-אבא?
‫איפה היית? דאגתי למוות!
‫נתקעתי בבלגן יחד עם כולם. מה קורה פה?
‫זה בדיוק מה שכולנו רוצים לדעת.
‫לוקר, תשמע, צר לי על מה שעברת הרגע, באמת,
‫אבל אני צריך רגע עם הבת שלי,
‫ואחרי זה אני אחליט ‫איך אני רוצה להשתמש בכם בסיפור הזה.
‫ככה זה עובד,
‫אז השיחה נגמרה, בסדר? ‫-זו היתה שיחה?
‫היי... טוב, בסדר.
‫מה שלומך?
‫אני מצטער על ברקלי, כן?
‫נעשה את זה בסוף שבוע אחר. ‫נעשה את זה בקרוב, אני מבטיח,
‫אבל כרגע אני צריך שתעשי לי טובה.
‫יש לך איזו חברה ‫שתוכלי להיות אצלה יום או יומיים?
‫אפשר שזה יהיה בן?
‫"אפשר שזה יהיה בן?"
‫אתה יודע שלא היה לי מושג ‫שהפגישות שלנו מוקלטות בזמנו.
‫תראי, מאחר שאנחנו קרובים כל כך ‫אז זה הופך אותך,
‫במובן מדעי, כמובן, ‫לכתם העיוור שלי, כפי שאת יודעת היטב.
‫אז אתה לא מאמין לי. ‫-לא אמרתי דבר כזה. אמרתי דבר כזה?
‫מבחינה רגשית, אתה רוצה להאמין לי. ‫מבחינה מדעית, אתה לא יכול לדעת בוודאות.
‫בבקשה, אל תנסה להשיג את הקלטות האלו. ‫זה לא שווה את הסיכון.
‫אל תלך לאצטדיון הזה. ‫-מה לא שווה את הסיכון?
‫אין לך מושג מי עומד מאחורי זה, ‫או מה העניין האמיתי פה.
‫כאילו, את יודעת מי עומד מאחורי זה?
‫פשוט תשחרר, קאל. אני לא עושה את זה. ‫-בסדר.
‫תראי, שאף אחד לא ידע שאני עושה את זה, ‫את מבינה? אף אחד.
‫דויל? ‫-ד"ר לייטמן.
‫לפני שבע שנים
‫אתה היית מעורב ברצח אשתי ובתי.
‫כן, זה אני.
‫כן.
‫יש לך משפחה משלך עכשיו, ד"ר לייטמן?
‫אתה הרי כבר יודע את התשובה לשאלה הזו, ‫נכון או לא?
‫בת כמה היא? הבת שלך, אמילי?
‫תעזוב את הבת שלי בשקט. ‫-בת כמה היא?
‫בת 16.
‫אני לא שתלתי את הפצצה ההיא ברכב של אנדרוז.
‫טוב, עכשיו הצלחת לעניין אותי.
‫כן, נכון, אני איתרתי אותו
‫וגם הפחדתי אותו למוות,
‫אבל הוא נשבע לי ‫שהוא לא יודע מי הרג את הבנות שלי.
‫אחרי שסיימתי איתו ‫עקבתי אחריו למכולת פינתית.
‫הוא קנה את זה, טלפון חד-פעמי, ‫ביצע שתי שיחות ואז זרק אותו.
‫זה המשרד שלי. ‫-כן.
‫את המספר השני אני לא מכיר. ‫-הוא בלתי ניתן לאיתור.
‫טוב, אז אם אתה לא הרגת את אנדרוז, ‫מי שכן הרג אותו
‫דאג שזה ייראה כמו מעשה ידיך.
‫יש לך 24 שעות למצוא את הרוצח של אשתי ‫ושל בתי, או שאתה איש מת.
‫כן... אני צריך להראות לך משהו. ‫אפשר להראות לך משהו רגע?
‫קדימה.
‫הנה.
‫מישהו מנסה לנצל את הפחד שלי ממך ‫כדי לסחוט אותי,
‫אבל... עכשיו, לאחר שנפגשנו,
‫זה כבר די חסר משמעות, אתה לא חושב?
‫הקלטות האלו, מה יש בהן?
‫אותי, מדבר על...
‫תפקידי במותן של אשתך ושל בתך.
‫תראה, אני אמצא את מי שיצר את הקלטות האלו, ‫מי שהוא לא יהיה,
‫ואז הוא יגיד לי מי הרג את המשפחה שלך.
‫אני אעשה את זה בשביל אשתך ובשביל בתך, ‫לא בגלל זה.
‫לעת עתה.
‫- מחייג לד"ר לייטמן -
‫ד"ר לייטמן יצא בלי הטלפון שלו.
‫הוא נתן לי אותו כדי שאני אאתר את אמילי.
‫את בסדר?
‫אני יכולה לעזור במשהו? ‫-לא, תודה.
‫אז את פסיכיאטרית הבית, מה?
‫אני פסיכולוגית.
‫אה, כן? מה, מבצעים פסיכולוגיים?
‫בריגדת התרגילים המלוכלכים, מה? ‫-ואם כבר מדברים על תרגילים מלוכלכים...
‫הנה, את רואה? זה לא אמור היה לקרות.
‫אבל עכשיו, לאחר שזה קרה, איך אתה מרגיש?
‫זה מושתל?
‫כאילו, זה אמור לרכך אותי?
‫כן. זה בדיוק מה שזה.
‫טוב, אז זה עובד.
‫לפני שלושה ימים, ‫כאשר עבדתי כסמוי בבר בבוסטון, כן?
‫אז ארבעה אנשים מהצבא האירי הרפובליקני ‫מבלפסט היו שם
‫כדי לדבר על הסכמי שלום עם האמריקאים שלהם,
‫שהתחילו לחוות על בשרם ‫את מחיר "המלחמה בטרור",
‫והתחושה שאני קיבלתי ‫מאיש הצבא האירי הרפובליקני,
‫ג'ימי דויל, היתה ש...
‫שהוא עומד להרוס את השלום,
‫ומישהו בבניין הזה ‫ראה בכך אישור להרוג אותו,
‫רק שהמטומטמים פישלו
‫והרגו את אשתו ואת בתו במקום.
‫איך את חושבת שאני מרגיש?
‫בעיתון כתוב שהם תפסו את שני הגברים
‫ששדדו ורצחו את מרי ואת ברנדט דויל.
‫כן, טוב, יקירתי, אבל זה סתם טיוח, ‫שני מסוממים עם עבר פלילי
‫שהופללו, ‫ושהחיים שלהם נזרקים לפח ברגעים אלו ממש.
‫נו, בחייך, את הרי אישה חכמה.
‫אתה מרגיש אחראי. מבויש. אשם.
‫יש לי בת בגיל של הילדה הקטנה שמתה.
‫זו אמפתיה, וזה בריא, ‫אבל היא עוד לא הופכת אותך לאשם.
‫אז איפה הדויל הזה עכשיו? ‫-הוא הצליח לברוח.
‫ואתה בטוח שהוא טרוריסט? ‫-אה, כן, בהחלט...
‫ועכשיו אפילו יותר, ‫אחרי שרצחנו את המשפחה שלו.
‫- אל: ג'י פוסטר, שולח: הנרי אנדרוז -
‫פורנו? אז את כן אנושית.
‫נראה שאתה מתאושש מהר להפליא.
‫על מה את באמת עובדת שם? ‫-על דברים אישיים. זה המחשב הפרטי שלי.
‫דברים אישיים?
‫באמצע כל מה שקורה? לזה אני קורא "מידור"...
‫ואת זה לימדו אותך בפנטגון? ‫-אתה צריך עזרה במשהו, איליי?
‫האמת שכן, ג'יליאן.
‫אתה פרצת לי ל... אתה לא יכול לעשות את זה! ‫-אפילו מתוך שינה.
‫הנה מה שאני יודע. ‫בשנת 2003 את היית בפנטגון
‫כאשר הנרי אנדרוז, ‫האיש שאת דמו בדיוק ניגבתי מהפנים שלי,
‫הורה לך להעריך את מצבו של אחד מאנשי צוותו,
‫ד"ר קאל לייטמן, שהתנהג בצורה חסרת היגיון, ‫וגם, ואני מצטט,
‫"מהווה סכנה חמורה ‫למבצעים המתמשכים של היחידה ללוחמה בטרור".
‫המצב יכול היה להיות גרוע יותר.
‫זה יכול היה להיות פורנו.
‫לייטמן לא האמין לסיפור השוד והרצח.
‫לסיפור הטיוח של הפנטגון, את מתכוונת.
‫שני הגברים האלו נמצאו אשמים ברצח מרי
‫וברנדט דויל על ידי רעיהם בבית המשפט.
‫ואת יודעת מה אני שומע בנאום הרשמי ‫והמאוד-לא-אופייני לפוסטר הזה?
‫פחד וספק.
‫לייטמן רצה לפרסם ברבים ‫את מה שהוא תפש כסיפור האמיתי.
‫הוא רצה לספר לציבור ‫על חיסול מפוקשש בחסות הפנטגון?
‫וכדי למנוע ממנו לעשות את זה, ‫או לפחות כדי להטיל ספק בבריאותו הנפשית
‫אם הוא ינסה, הבוס שלו שלח אותו אליי.
‫הבוס שלו, הנרי אנדרוז... ‫האדם שנהרג בהתפוצצות הרכב.
‫ולייטמן הדליף את המידע בסוף?
‫החיים שלו היו בסכנה רצינית. ‫-טוב, זה לא נשמע כמו לייטמן.
‫הרבה מהדברים שלייטמן עושה כיום ‫הם בגלל מה ש...
‫הוא לא עשה בזמנו.
‫אז אני כמעט נרצחתי ‫על ידי טרוריסט שרודף אחרי לייטמן.
‫ג'ימי דויל הרג את אנדרוז.
‫אתה עלול להיות הבא בתור, ד"ר לייטמן.
‫אני לא מדבר עם אנשים ‫שאת הפנים שלהם אני לא רואה.
‫אתה רוצה את הקלטות בחזרה, או לא? ‫-ואיך אני אדע שהן אצלך?
‫מה אני צריך לעשות בשביל האחרות? ‫-תמצא את דויל ותבריח אותו החוצה,
‫ואנחנו כבר נטפל בכל השאר.
‫כמו שעשיתם בפעם שעברה.
‫מי אתה?
‫מה? ‫-הדיסק.
‫אני אחסוך לך את הטרחה, אם תרצה.
‫אי שם, לאורך ההקלטה, קראתי לך "טרוריסט".
‫"טרוריסט חלאה", אני חושב.
‫לפחות אני לא הרגתי נשים וילדים חפים מפשע.
‫כל הקנאים בעולם ‫מנערים את ידיהם מדמם של החפים מפשע
‫בשם המטרה, נכון?
‫תעשה לי טובה.
‫אתה לא חף מפשע, לייטמן. ‫-אפילו לא קרוב.
‫היי!
‫חשבתי שאמרתי לך ללכת לבית של טורז.
‫כן, כשהיא תסיים לעבוד.
‫אם כולכם בטוחים פה,
‫אז גם אני בטוחה פה.
‫כן, נקודה טובה. ‫-מה קרה לפרצוף שלך?
‫נפלתי, גבירתי השוטרת. איפה פוסטר? ‫-תפסיק לשנות את הנושא כבר.
‫איפה היית? ‫-עבדתי, וכן, על הפצצה הזו,
‫ואני לא יכול לספר לך כלום, כפי שאת יודעת,
‫אז אולי תעשי לי טובה ‫ותמצאי לי את פוסטר, בבקשה?
‫אהמ... היי.
‫את בטח אמילי.
‫זה מר דויל.
‫אני אסביר אחר כך, יקירתי.
‫תמצאי את פוסטר בשבילי?
‫אני רוצה לדבר על המשפחה שלך.
‫כן?
‫לא. למה?
‫אשתך זואי, בתך אמילי...
‫זה מחוץ לתחום.
‫זה בטח קשה למדי,
‫לתמרן בין חיי משפחה לבין סוג העבודה שלך.
‫לא, האמת שלא.
‫אם המשפחה שלך במקום הראשון, אז לא.
‫שלא לדבר על הנסיבות המסוכנות
‫שבהן אתה נמצא כרגע, לתפישתך.
‫טוב, זהו, הבנתי. זה ברור כאור יום. ‫זה כל מה שהייתי צריך לשמוע.
‫ותגידי להם שאני אעזוב בשקט, טוב? ‫רק שיניחו למשפחה שלי.
‫ד"ר לייטמן, זו ממש לא היתה כוונתי.
‫קראת לי "פרנואיד", לא?
‫אני התכוונתי לכך שדויל עדיין נמצא אי שם, ‫בחוץ.
‫את מנסה להגיד לי משהו אחר, נכון? ‫רק שאת לא יכולה.
‫וכי למה?
‫והנה זה שוב.
‫תודה רבה לך.
‫מה זה?
‫זה... ג'ימי דויל. ‫-אני יודעת מי זה.
‫הוא לא מהווה איום עלינו, ‫אלא אם כן אני לא אשביע את רצונו.
‫לא תשביע את רצונו?
‫מי עשה לך את זה?
‫כשאנחנו נפגשנו בפנטגון לראשונה, ‫למי את דיווחת?
‫לאנדרוז. אתה יודע את זה.
‫ולמי עוד? ‫-לאף אחד.
‫ולמי אנדרוז דיווח? ‫-הוא לא אמר לי.
‫זה חשוב ביותר.
‫כן, אני רואה...
‫אבל עדיין אין לי תשובה בשבילך.
‫אתה מתכנן לספר לי מה האיש הזה עושה כאן?
‫ובכן, זו ההזדמנות היחידה שלנו ‫לתקן טעות איומה
‫שלשנינו היה חלק בה.
‫אתה לא אשם ברצח המשפחה של האיש הזה, קאל.
‫אני לא מדבר על הרציחות.
‫למעשה, אני מדבר על הטיוח שבא אחר כך.
‫כלומר, אני זה עוד מילא, אבל את...
‫ואת הרבה יותר טובה מזה,
‫וזה משהו שמטריד אותי כבר זמן רב.
‫את יודעת, מה שזה לא יהיה
‫שאת מסתירה ממני, אני אסלח לך.
‫בחיים לא הסתרתי ממך שום דבר, קאל.
‫פשוט תשחרר.
‫למה שלא תשאלי את דויל על אנדרוז?
‫כי תמיד הערכתי את הדעה שלך.
‫ג'ימי דויל, ג'יליאן פוסטר.
‫מה אתה מכריח אותו לעשות?
‫אני רק צריך למצוא את הרוצח של אשתי ‫ושל בתי.
‫כדי לנקום את מותן.
‫אתה באמת מוכן לצוד ולרצוח אדם נוסף?
‫אני לא מאמינה. ‫אפילו לא אם הוא מצמיד לך אקדח לראש.
‫את יודעת, לפני שבע שנים עזרתי לרצוח ‫את אשתו ואת ילדתו של האיש הזה,
‫ועכשיו אני רוצה לדעת למי בדיוק עזרתי.
‫למה עכשיו? ‫-למה עכשיו, מה?
‫להרוג את אנדרוז. ‫-אני לא הרגתי את אנדרוז.
‫אני רק דיברתי איתו.
‫טוב, אז למה לחכות שבע שנים ‫כדי לחזור ולעשות את כל זה?
‫כאשר מרי וברנדט נרצחו, ‫גם אני מתתי באותו היום.
‫עברתי מאבל לאלכוהול ולסמים, הכול.
‫היית חבר בארגון טרור.
‫רק אלוהים יודע כמה חיים הרסת, ‫אז אנא ממך...
‫למען השם! איך הצלחת לאתר את אנדרוז?
‫קיבלתי את שמו ‫מעורך הדין שייצג את שני המסוממים
‫שהופללו ברצח הבנות שלי.
‫מי זה? איפה הוא?
‫שקדים. יש פה ריח של מאפיה.
‫- הווארד מוס, עו"ד ונוטריון -
‫הווארד מוס?
‫פצצה!
‫זוזו מהדרך!
‫שקדים.
‫לסי-4 יש ריח של שקדים.
‫קאל, אתה בסדר?
‫הייתי יכול להאזין לזה כל היום. ‫-חשבתי שסיימנו.
‫מי מאיים על המשפחה שלי? ‫-ד"ר לייטמן...
‫לא, תביני, כי אני רואה לך את זה בעיניים ‫ועל כל הפרצוף,
‫וזה ברור כאור יום. אני רק רוצה לדעת
‫מי זה, ועם מה בדיוק אני מתמודד פה.
‫שאלתי אותך על המשפחה שלך כמו שכל מטפל
‫היה שואל כל מטופל.
‫אולי אתה מתקשה למצוא את השקר ‫כי פשוט אין אחד כזה בנמצא.
‫ואני חשבתי שהחבר'ה שלך ‫קוראים למטופלים "לקוחות" בימינו?
‫תקשיב, אתה לא חייב ‫לדבר על המשפחה שלך איתי,
‫אבל כדאי שתמצא מישהו.
‫את יודעת, אשתי...
‫היא בכלל לא יודעת על כל זה.
‫והיית רוצה לדבר איתה על זה, אילו יכולת?
‫לא, לא, אני לא מתכוון לעבודה שלי ‫באופן כללי, אלא רק לבלגן הזה עם דויל.
‫כן, גם אני.
‫לא, לא הייתי רוצה לספר לה על זה. ‫זה היה פוגע בה יותר מדי.
‫ולמה בחרת לעבוד ביחידה ללוחמה בטרור?
‫כי זו בחירה.
‫ובכן, כוחו של הטרוריסט ‫אצור בפחדיו של החף מפשע.
‫אני רוצה...
‫לקחת ממנו את הכוח הזה, את יודעת? ‫-למה?
‫יש לי בת.
‫אתה יודע שבמלחמה בטרור
‫יש, לעתים קרובות, נזקים משניים, ‫נורא ככל שזה יישמע.
‫סליחה, מה בדיוק את אומרת?
‫יש נזקים משניים שניתן להימנע מהם.
‫את מדברת על אמילי שלי?
‫זה יהיה חסר אחריות מצידנו... ‫שלא לדבר על אמילי.
‫אוף, למען השם! זה בדיוק מה שאנחנו צריכים.
‫כן, לא... לא, אני בסדר. הכול טוב. ‫אני פשוט אעזור לעצמי לקום.
‫תתחפף מפה, חבר. ‫-היי!
‫המשך בדרכך.
‫טוב, תראה, אתה...
‫אתה תהיה בכל רחבי המרשתת הארורה ‫בעוד דקה, כן?
‫אז בוא, קח את זה.
‫תשמור על פרופיל נמוך, ‫ותענה רק אם תראה את השם שלה.
‫אתם ממש צמד חמד, מה? ‫-מה, אתה עוד כאן?
‫את בסדר? ‫-כן.
‫בוקר טוב.
‫אתמול, בשעה 15:47, ‫פצצה מחומר נפץ סי-4 מובחר,
‫שיוצרה בסגנון ובשיטה אשר, לפי חשדותינו
‫ובהתאם לדברי חברינו מהמודיעין הבריטי,
‫מתאימה מאוד לטרוריסט ‫בשם ג'יימס, או ג'ימי, דויל...
‫איזו ערמה נאה של שקרים, בתור התחלה.
‫סליחה? ד"ר לייטמן? ‫-מי אתה, לעזאזל?
‫ד"ר קאל לייטמן, מומחה לשקרים.
‫הוא יודע מי אני. אתה יודע מי אני, נכון?
‫למה שתשקר לגבי זה?
‫מה אמרת? סליחה!
‫כאילו, ברצינות, אם נסלח לך ‫על כל השקרים שאתה מספר
‫אז מה יהיה הסוף, אה?
‫הנה.
‫זה האיש שלייטמן ראה ואנחנו לא.
‫האדם היחיד שם שידע מי אחראי לפצצה ברכב.
‫מסיבת העיתונאים הסתיימה. מספיק.
‫מה אתה מסתיר, מר פרוסר?
‫אני רוצה שתפנו את החדר, מיד!
‫נו, בחייך! ‫-מה קורה פה?!
‫ריצ'ארד, ד"ר לייטמן הרגע שאל אותך שאלה ‫בטלוויזיה הלאומית.
‫אני רוצה לתת לך הזדמנות ‫לענות לו כאן ועכשיו, ומהר,
‫לפני שאני אחזור לשידור בטלוויזיה הלאומית ‫כדי להגן עליך ולערער את אמינותו.
‫יש לך מידע נוסף, ד"ר לייטמן?
‫אני לא עונה על שאלות.
‫- שלוחת וושינגטון -
‫טוב, לייטמן,
‫זוהי מחוות נימוס לקורות החיים שלך ‫ולמעמדך באף-בי-איי,
‫אשר לשניהם נשקפת סכנה כעת.
‫אם יש לך שאלה אליו, תשאל מהר.
‫בסדר.
‫דויל אינו מהווה איום טרור.
‫הוא טרוריסט מוכר מארגון טרור מוכר.
‫דויל לא הרג את הנרי אנדרוז. ‫-יש בידינו ראיות משפטיות
‫המקשרות אותו לרכב עם הפצצה ‫ולדירה עם הפצצה אמש.
‫כן, טוב, אבל לי יש הוכחות מדעיות
‫לכך שהוא לא קשור לאף אחת מהפצצות.
‫הוכחות מדעיות? ‫-כן.
‫אני דיברתי עם האיש,
‫ופירוש הדבר שהראיות שלכם פוברקו. איזה הלם.
‫אתה יודע איפה דויל נמצא? ‫כי אם אתה יודע איפה הוא...
‫מר פרוסר, איך היה לך ביום פטריק הקדוש ‫של שנת 2003?
‫סליחה? ‫-אתה יודע, ביום שבו אשתו של דויל
‫ובתו בת התשע נורו למוות בבוסטון.
‫עבדת בפנטגון בזמנו?
‫הו, את זה אפשר להכניס לעמודה של ה"כן".
‫כן, הייתי בפנטגון אז.
‫ומה קרה לעמיתך לשעבר, הנרי אנדרוז, אתמול?
‫למרבה הצער הוא נהרג, נרצח, ‫על ידי פצצה של טרוריסטים שהוטמנה ברכב.
‫האדם שהיה בדרכו אליי ‫כדי לספר לי מה קרה בבוסטון באותו היום,
‫אבל נרצח ע"י אדם ‫שפשוט לא יכול היה להרשות שהאמת תצא לאור,
‫מהיר מספיק בשבילך?
‫אלו האשמות רציניות ביותר, לייטמן.
‫האשמות פרועות. ‫-כן.
‫המבוססות על המדע.
‫טוב, אז אם ככה...
‫שבע דקות במסוק של האף-בי-איי
‫אל המעבדה שלי, שבה נוכל לעשות את זה ‫כמו שצריך, והרחק מעיני התקשורת.
‫אני אפילו יכול לארגן לנו ‫כמה סוכני אף-בי-איי שיתלוו אלינו, אם תרצו.
‫אני לא חושב שיש צורך, נכון, ריצ'ארד?
‫אין לי מה להסתיר.
‫שטויות במיץ.
‫קטן עליך.
‫כאילו, זה משחק ילדים בשביל אדם כמוך, ‫אני יודע.
‫טוב, אז...
‫איפה כל השאר?
‫במשרד שלך? בבית?
‫באיזו כספת?
‫טוב, אז בבית.
‫2003, הפנטגון. מה היה תפקידך?
‫זה מידע מסווג.
‫אבל הנרי אנדרוז עבד תחתיך, נכון?
‫גם זה מסווג.
‫טוב, אז מה דעתך על זה?
‫כיום, התפקיד שלך
‫הוא עוזר לסגן המנהל ‫במחלקת המודיעין הלאומי,
‫נכון?
‫נכון, כן. ‫-ואתה אוהב את העבודה שלך?
‫אני צריך מילים ממך, מר פרוסר, ‫בשביל המכונה,
‫אתה יודע, כי היא לא חכמה כמוני, ‫כפי שיורשה לי לומר.
‫אני גאה בעבודה שלי.
‫אבל היית מעדיף את תפקיד המנהל, נכון או לא?
‫הו, וואו, תראו מה זה,
‫היה לנו פה רגע של כנות כמעט מוחלטת.
‫אתה מרגיש טוב? צריך לשכב? ‫-סליחה.
‫בשביל מר פרוסר. ג'ימי דויל.
‫הוא אומר שהוא בבית שלך, עם גברת פרוסר.
‫הלו?
‫אני הייתי עונה לשיחה הזו ‫אילו אני במקומך, מר פרוסר.
‫אם אתה אוהב את גברת פרוסר, כמובן.
‫טוב, אז תענה בכל מקרה.
‫אני לא מנהל משא ומתן עם טרוריסטים.
‫ובכן, זו בהחלט דרך מעניינת להיפטר מאשתך.
‫איך אתה מעז? אני אוהב את אשתי.
‫אנחנו צריכים לשלוח צוות לבית שלי!
‫דויל לא בבית של פרוסר. ‫-אז איפה הוא?
‫אנחנו לא יודעים.
‫גם הפוליגרף היה פיתיון.
‫לייטמן היה צריך שפרוסר יתמקד ‫בניסיון לנצח אותו
‫כדי שהוא לא יוכל להסתיר את האמת ‫בעיניו ובשפת הגוף שלו.
‫גם אשתך כבר לא ממש נלהבת לדבר איתך, ‫מר פרוסר,
‫אחרי שהיא גילתה מה עשית ומי אתה באמת.
‫שניכם יחד בסיפור הזה, מה?
‫אתה מסייע לטרוריסט מבוקש!
‫מבוקש על מה? ‫-על רצח הנרי אנדרוז.
‫בוא, שב.
‫אתה רואה את זה?
‫זה הובא למשרדי פחות מדקה
‫לפני שהנרי אנדרוז התפוצץ לי מחוץ לחלון.
‫אתה רואה את זה?
‫זה ניתן לי...
‫זמן קצר לאחר מכן, ‫על ידי אחד הבריונים שלך באצטדיון.
‫אתה הקלטת את הפגישות שלי עם ד"ר לייטמן ‫בלא ידיעתי. למה?
‫אתה אישרת את ההתנקשות
‫בג'ימי דויל בזמנו, בשנת 2003, ‫בהתבסס על המידע ממני.
‫זה זעם, והוא מכוון אל לייטמן.
‫פרוסר ביסס את צו ההריגה שלו ‫על המדע של לייטמן.
‫כאשר אנשיך הרגו את המשפחה של דויל ‫אתה ידעת שהוא עוד יחזור ביום מן הימים.
‫אתה תכננת להשתמש באלו כדי לסחוט אותי ‫ולגרום לי למשוך את דויל אל הכוונת שלך,
‫ועורך הדין סיפר לך שדויל חזר העירה
‫ושהוא רודף אחרי אנדרוז.
‫ואז, לפני שאנדרוז יספיק להוביל את דויל ‫בחזרה אליך...
‫בום!
‫אין יותר אנדרוז,
‫ואתה גורם לזה להיראות כמו מעשה ידיו ‫של דויל, ובום! אין יותר עורך דין.
‫עוד קצה רופף שטופל.
‫אתם לא יכולים להוכיח כלום. ‫-אני לא מנסה.
‫כאילו, אני בכלל לא מנסה להוכיח שום דבר, ‫לפחות לא בבית משפט,
‫כן? כי אני לא תמים עד כדי כך.
‫לא, אני רק רציתי את האמת בשביל עצמי, ‫ועכשיו קיבלתי אותה,
‫אז אתה יכול ללכת. שיהיו לך חיים יפים.
‫ומה עם דויל?
‫דויל?
‫אתה שם?
‫הוא נעלם שוב.
‫אל דאגה. הוא עוד יחזור, במוקדם או במאוחר.
‫כן, וכדאי לך להתקשר אלינו כשהוא יופיע שוב.
‫אני רוצה הגנה.
‫בתמורה למה? ‫-וחסינות.
‫לא ידעתי שהסיפור ההוא בבוסטון ‫יהפוך לבלגן גדול כל כך.
‫כאשר גיליתי שדויל חזר,
‫אמרתי לפינץ' שהוא צריך לסדר את הבלגן שלו ‫בעצמו.
‫פינץ'? זה שם מבצעי, או שם אמיתי?
‫מבצעי. אני לא יודע מה השם האמיתי,
‫אבל בחיים לא אמרתי לו להרוג את אנדרוז ‫ואת עורך הדין, או את דויל.
‫המילים האלו לא יצאו מפי מעולם. ‫אני לא אמרתי את זה.
‫תתקשר לפינץ'.
‫כדאי שתמהר, או שתפספס אותו.
‫זהו, כולן כאן.
‫ד"ש חמה לד"ר פוסטר... ג'יליאן.
‫דויל. איפה הוא?
‫מלון פארקוויו. חדר 344.
‫בוא נעיף מבט בפנים שלך, מה אתה אומר? ‫-אתה!
‫נהג המונית היחיד שלא שכחתי מעולם.
‫נשק!
‫לאט...
‫אצבע ואגודל.
‫פינץ', נכון? פינץ'?
‫כמו ציפור קטנה.
‫אני רק מילאתי פקודות.
‫תסתכל עליה.
‫ברנדט שלי היתה אמורה להיות בת 16 היום.
‫אוי. לא התכוונתי ש...
‫אתה תפסת את הנשק. אני...
‫אני מצטער.
‫-הוא כן, אתה יודע. הוא מצטער.
‫אני לא יודע עד כמה ההתנצלות כנה, אז...
‫זה תלוי בך, דויל, בסופו של דבר.
‫מה?
‫גם אני מצטער.
‫איך ידעת שהנשק לא היה טעון?
‫לא ידעתי.
‫למה הוא לא היה?
‫מלחמת הנקמות
‫כבר הרגה את הבנות שלי.
‫אז פרוסר יקבל חסינות? ‫-כן... לעזאזל.
‫למה לא דיברת על מה שקרה לבנות שלי ‫באותו היום?
‫כי גם לי יש בנות משלי, חבר.
‫אני בחיים לא אתגבר על השנאה שלי כלפיכם, ‫אנשים.
‫אני הייתי זה שאמר להם,
‫אמרתי להם שהדרך היחידה להילחם בטרור
‫היא להילחם כמו טרוריסט, ‫ובאמת התכוונתי לזה.
‫בגלל זה, כשחוויתי את דויל כאיום ‫ידעתי שהם יהרגו אותו,
‫ורציתי שהם יהרגו אותו.
‫אתה חושב שתוכל לסלוח לעצמך?
‫אז התכוונת לספר לי אי פעם?
‫הוא בא אליי... באמצע הלילה...
‫לפני הפגישה הראשונה שלנו.
‫לא למשרד שלי, אלא לבית שלי.
‫לבית שלי...
‫ומעולם לא ראיתי אותו לפני כן, ‫וגם לא ראיתי אותו שוב.
‫הוא אמר לי לעשות את מה שצריך ‫כדי להשתיק אותך,
‫או שדויל לא יהיה היחיד ‫שאיבד את אשתו ואת בתו.
‫אילו סיפרתי לך, ‫זו היתה הוכחה לכך שאכן היה פה טיוח
‫ואתה לא היית משחרר לעולם,
‫אז...
‫לא יכולתי להניח לך לעשות את זה...
‫לך, למשפחה שלך.
‫בחיים לא היית מצליח להדליף את המידע.
‫הם היו דואגים להשתיק אותך ‫עוד לפני שהיית פותח את הפה בכלל.
‫אז כל הדיבורים האלו...
‫על כך שאת שקרנית גרועה היו סתם הצגה,
‫מה? זה שקר.
‫תלוי בשקר.
‫תורגם על ידי: יעל בלום