!אני תלוי בך, אפונין
אתה עוד תגלה
.שהקנקן מלא
על אפונין
אפשר
.לסמוך
,קרוב היום
ודם עורקינו ,מתחיל שוב לגעוש
אך אל תיתנו
.ליין שוב לזרום לראש
?איה האות
היכן הוא הדגל ?אשר ילכד את העם בשורות
.מריוס, קום
!אתה נראה המום
?ראית רוח רפאים
.שתה וספר כבר מה נשמע
?אמרתם רוח רפאים
,כך בדיוק הופיעה לה
.לרגע קט ונעלמה
!אני המום, אני הרוס
נאנח פתאום ."ב"אוה" ו"אה
,"?אנחנו שואלים: "לאן
,ואילו הוא כמו דון ז'ואן
!יותר טוב מכל אופרה
זה הזמן להחליט .מה רוצים, מה עושים
אם אכן נלחם ?על הזכות לכרטיס אופרה
מי שאל את עצמו ?מה יהיה המחיר
זה אולי מעניין ,רק אם אתה עשיר
.אך צבע העולם הולך ומשתנה
.אדום, הוא דם הזועמים
.שחור, צבעו של העבר
.אדום, האור בעננים
.שחור, הלילה שנגמר
לו הייתם עדים ,גם הייתם יודעים
,איך הכה הברק .איך בין רגע ריגש והדהים
לו הייתם עדים ,גם הייתם לומדים
איך אפשר לשנות .כל עולם בקרוב
,הטוב הפך לרע
.ורע הפך לטוב
!אדום בוערת נשמתי-
!שחור .ללא האהבה-
!אדום .סוערת תשוקתי-
!שחור .אימת האכזבה-
.מריוס, הילדות כבר חלפה כוונתך טובה, אבל
.כבר אין לה חשיבות בכלל .אני יודע-
,המטרה עכשיו, חבר .גדולה וחשובה יותר
!חיי הפרט הם פרט עובר
!אדום, הוא דם הזועמים
!שחור, צבעו של העבר
!אדום, האור בעננים
!שחור, הלילה שנגמר
!הקשיבו כולם
.גנרל למארק מת
,למארק
.מותו הוא עיתוי הגורל
.גיבור העם
אולי מותו .הוא האות המיוחל
הם יכירו את שמו ,כשיובא למנוחות
קריאתם תהדהד .ותחדור אל כל לב
מות למארק ,אז יצית להבות מתלקחות
המתרס יתרומם .ואת יום הגאולה יקרב
!זאת השעה
נקדם את פניה .באומץ, בשיר
ונצא לרחובות !בלי היסוס, בבטחה
!בקריאות של שמחה ...הם יבואו כולם-
!כשנקרא כאן בשמם
?מצאת אותה
,מוזר
.הקסם, הסוד שבשינוי
,מוזר
.הן לא ראיתי במראה סיכוי
?מה קרה לך פתאום, קוזט
.הן בקושי ראית אותו
לא יודעת מה שמו ומה בתוך
.ליבו
בחיי
שאלות ותשובות מוזרות .ורבות לאין ספור
,לפעמים
,בעומקו של השקט שומעת קול זמר
.בין צל ובין אור
זהו שיר
,הנולד אשר בי מאמין .באי-שם
,בתוך קסם ישן .לי ממתין
איך אדע אם זה אושר ,כמו בספרים
והאם הוא מרגיש ?את אותם הדברים
בחיי
,לא אדע עוד בדידות .אהבה מתוקה בעורקיי
כה קרובה
.אל חיי
,קוזט
.שקועה בהזיות
.תמיד את נראית לי עצובה
הייתי הופך כל עת בכוח
.לזמן נעים ונוח
,משעמם לך כאן, ילדתי
.אחרי הכל, את רק איתי
לא יודעת כמעט ,מה אני, מה איתי
.מבקשת לפתור את חידת ילדותי .קוזט, אנא ממך-
לא סיפרת דבר ,על ימי העבר
,על חייך שלך .איש בודד ומוזר
,כמוסים ואפלים
.סודות ללא מילים
בחיי
,הן קיבלתי כל מה שרציתי .חיבה וליטוף
,אך, פאפא
,כן, פאפא
בעיניך אני עוד ילדה .שהלכה לאיבוד
.אף מילה
.העבר מת, נקבר
יש מילים
,שמוטב להסתיר !לא להעיר
כל חיי
מבקשת ועוד מחכה ,לאמת, לעובדות
לגילוי
.הסודות
,עוד תדעי
האמת מתגלית לכולם
,עם הזמן .עם הזמן
לחיי
,היא חדרה כמו שירת מלאכים .כמו קרני החמה
וחיי אז פסקו ,כמו סופו של שיר זמר
.וזמר חדש לא נשמע
,אפונין
.את הבאת עד לכאן אותי
בזכותך
,אלוהים שוב איתי .גן עדן קרוב
.אני מרחף בעולם חם וטוב
כל מילה מגרונו .היא סכין בלבי
כל חיי
,לא הכרתי כמותו מעולם
עד עולם אהיה
,רק שלו
.אם ירצה
כל חיי
.לא נגעה אהבה בחיי
.כה קרוב
,בלב מאוהב
,בלב משולהב
.אני טועה בכל מצב
,אני מולך .אך לא יודע מהו שמך
,הו, עלמתי
בידך
.נשמתי ,בלב מאוהב-
.שלא נתחרט
.קוראים לי מריוס פונמרסי
.אני קוזט
,קוזט .הן שמך נשמע כמו שיר
!אתה שירי
?באמת
.באמת .בלב מאוהב-
.לא, הוא לא היה שלי
.בלב מאוהב .בלב משולהב-
.ידעתי ממבט ראשון .ואין לי שום סיכוי ודי-
.לילה ויום
,לעולם הוא לא יבוא
.לא אלי ...כך לנשום-
.לא אלי, לא אלי
.איזה חום
...בלב מאוהב .והכל אמיתי-
...ואותי הוא ,אמיתי-
.לא יאהב !לא חלום-
!קוזט
?קוזט, מה את עושה
.אמרתי לך להישאר בפנים
?מי הזנזונת
,זו בתך, אפונין ?לא זיהית אותה
!אחרינו נסחבת
,אפונין, הסתלקי .לא צריך אותך כאן
.יש מספיק, את הולכת
,הבית כאן מוכר לי
.ואין בו שום דבר
,רק הבת והזקן
.שחיים כמו כולם
,אל תתערבי .יש לך חוצפה
!היזהרי, אל תפתחי ת'פה
,תכף אצרח !אצרח עד שישמע
,אם תצרחי !אז תתחרטי שנה שלמה
.קוזט שלי
,את עוד תראי ,את תתחרטי
,תחת ידי
!שוב תצרחי
!משטרה
!ודאי ז'אבר
.עלי ודאי שוב סגר
.צריך להרחיק את קוזט
,נלך לדירתנו ברחוב דה לום ארמה .שם בטוח יותר
.משם אדאג למעבר לאנגליה !לא-
,בואי, קוזט, עכשיו עלינו למהר .למצוא לנו מקום
!לא, אנא, פאפא !איננו יכולים... -בואי, קוזט
צריך למצוא מקום אחר .בשביל לחיות עוד יום
.התלבשי, אנחנו עוזבים !בבקשה, לא... -עכשיו-
.לא
- מריוס -
,לבדי
.אך הוא איתי פוסע
,לבדי
.אתו עד אור הבוקר
,איננו
.אך בפני נוגע
הולכת לאיבוד והוא למצוא
.אותי יודע
במטר
.העיר כולה זוהרת
בנהר
.יש כוכבים בזרם
ובחושך
.הלבנה נושרת
אתו מול עץ כסוף .אני נשארת ונשארת
ואני
.נכנעת לדמיון
,מדברת אל עצמי
.ולא אליו
ולמרות
,שהוא כל-כך עיוור
,לא אפול
.לא הכל לשווא
,אוהבת
,אך כשעולה השמש
בנהר
.אין כוכבים בזרם
,איננו ,נמחק חלום ליל אמש
רק עץ אפור רועד מכפור .וברחובות אין קסם
,אוהבת
,וכל הזמן יודעת
.כל חיי רק מחיי נמלטת
.יודעת שהתבוסה מוחלטת
יש אושר שכמוהו
.לא ידעתי מעולם
...אוהבת
,ביחד
.בלעדיו
.רק עוד יום
,מקום אחר גורל אחר לרדוף
.בדרך ייסורים שאין לה סוף
,ומבקשי נפשי כולם .הם ירדפוני עד עולם
.רק עוד יום ,חיי, הם לא היו חיים-
?אז איך אחיה כאן בלעדייך
.רק עוד יום
.מחר יפריד בינינו ים
.חלמנו על עולם לשניים
.ועוד יום בתוך עצמי
?ומתי שוב ניפגש
.ועוד יום הוא לא יודע
.בלבך שלובים חיי
.אין סיכוי לחלומי
.אמונים עד סוף ימיי
.לא הבחין בי מעולם
!יום לפני הסערה
...האלך אחר לבי
!על המתרסים לחופש
?או עם כל אחיי לקרב
...בשורה אחר שורה
...גם אם כל גופי יכאב
.הישאר כאן לצדי
,עכשיו הזמן
.כי בא היום
!רק עוד יום
,למהפכה אין בוקר
.באיבה אותה נגדע
,הם רק תלמידי בית ספר
.מאימה ישתינו דם !רק עוד יום-
.הנה הם רצים .הנה הם נופלים-
,יש להם כיסים .אולי הם מלאים
.פה ושם לסחוב .זו המטרה-
,הם גמורים ממילא .אז זה לא נורא
,רק עוד יום לקראת השחר
.דגל החירות יונף
.כל אדם יהיה נסיך
.יש עולם חדש בשער
.יש עולם יפה, חדש
!היי, הקשיבו, הם שרים
נשאר אתכם
!להילחם !כן-
!רק עוד יום
...נצטרף עכשיו למרד .חיי הם לא היו חיים-
.נסתובב לנו ביניהם ...ועוד יום בתוך עצמי-
...ונלמד בזו הדרך ?אז איך אחיה כאן בלעדייך-
!מה הם כל סודותיהם !פה ושם לסחוב... -רק עוד יום-
...מחר יפריד בינינו ים ...למהפכה אין בוקר-
...אין סיכוי לחלומי .באיבה אותה נגדע-
...הם רק תלמידי בית ספר ...חלמנו על עולם לשניים-
.מחר נהיה במרחקים .מחר יגיע יום הדין-
מחר נדע אם אלוהים .יושיט לנו ממעל יד
,רק עוד יום
,יום אחד
!יום לעד
,היי, הקשיבו, הם שרים
.ובפיהם שירים יוקדים
וכמו הזמר, בני עמנו .לא יהיו עוד עבדים
כשהלמות הלב עונה ,הד להלמות תופי הקרב
שחר חדש על החיים .יעלה עכשיו
,אם אתה מוכן לקרב .בוא ועמוד כאן לצדי
מעבר למתרס .עולם חדש לך ולי
אז בואו לקרב !שיוציא את כולם לחופשי
,היי, הקשיבו, הם שרים .ובפיהם שירים יוקדים
וכמו הזמר, בני עמנו .לא יהיו עוד עבדים
כשהלמות הלב עונה ,הד להלמות תופי הקרב
שחר חדש על החיים !יעלה עכשיו
התתנו את נשמתכם ?כדי שהדגל יתנוסס
,לא כולם ייצאו חיים ?אך מי יקום בלי להסס
דם הקדושים .את רגבי כל צרפת יכסה
,היי, הקשיבו, הם שרים .ובפיהם שירים יוקדים
וכמו הזמר, בני עמנו .לא יהיו עוד עבדים
כשהלמות הלב עונה ,הד להלמות תופי הקרב
שחר חדש על החיים !יעלה עכשיו
!עצרו
!לשלוף
!לא, לא, לא
!היא חפה מפשע !רוצח
!בוא הנה
!להסתער
!תדחקו אותם ימינה
.תודה, אדוני .תודה, מסייה
!למתרסים !תחי צרפת-
!לכו למתרסים !קדימה-
!התכופפו, תתכופפו
!קדימה! זוזו, זוזו, זוזו
,תזיז את התחת !זה החל
!למתרסים
.מצטער, מאדאם. תודה ?היי, מה אתה עושה-
אנחנו זקוקים !לכל הרהיטים שתוכלו לזרוק
!תזרקו כל מה שיש לכם
!רגע, למטה
!מהר
!בזהירות, בזהירות
!קדימה, בחורים
!לא
.תודה, מאדאם
,אני זקוק למתנדב
מישהו שיוכל לגלות את תוכניתם !ומתי הם יתקפו
,את האמת אגלה
.בחיי
,נלחמתי איתם
,ישבתי בכלא
בימי
.נעוריי
!רואה? העם מתאחד
.הלוואי יאמרו את דברם
,כלבים ינבחו
!פרעושים יעקצו
.הם יאמרו את דברם
.אדום, הוא דם הזועמים
.שחור, צבעו של העבר
.אדום, האור בעננים
.שחור, הלילה שנגמר
!הוא חזר
,הקשיבו, ידידיי .עשיתי כדבריי
,הייתי בשורותיהם .ספרתי כל חייל
.אספר מה שאוכל
,היזהרו בקרב .כוחם עצום ורב
,ממשית היא הסכנה
כדי להכניעם .נזדקק לשנינות ועורמה
!אל תיפול רוחכם
,אם תדע תוכניתם .נקלקל מהלכיהם
,לעם יש דרכים להילחם
.נצליח לגבור על כוחותיהם
,שמעתי את תוכניתם
.לא תהיה הלילה מתקפה
,הם מתכננים להרעיב אתכם
.טרם יצאו להתקפה
,יעבו כוחותיהם
.עם שחר תגיע התקיפה
!שקרן
.ערב טוב, מפקח יקר .ערב נפלא, חבר
,אני מכיר את האיש הזה .הוא המפקח ז'אבר
אל תאמינו לאף מילה ,כי שקר הם דבריו
איש קטן ונכלולי .שמהלך כזב
,בראבו, גברוש הקטן .אכן אתה עילוי
?אז מה נעשה עם האויב הסמוי
,קחו אותו למסבאה ,לא פחות ולא יותר
,העם יחרוץ את גורלך !המפקח ז'אבר
עכשיו תירו בי ,או אחר-כך
.בשבילי זה היינו-הך
,כל בוגד ימות יומת
.משפט העם אינו משפט
!נמשיך להביט קדימה
!לא
!הם באים !הם באים
!לעמדות, לעמדות .זוזו-
.הם באים
...לפי הימין
!ימין... להסתובב
.לא לירות .לא לירות
.שורה ראשונה, לכרוע .חסכו באבק שריפה-
!כוון
.תתכופפו ?מי שם-
.המהפכה הצרפתית
!אש
!הם באים
!הם עולים על המתרס !אחורה-
!אחורה! זוזו אחורה
!אחורה
!מריוס, לא
?מריוס, מה אתה עושה !התכופפו-
!מריוס, היזהר !התכופף
!לא
!זוזו אחורה
,זוזו אחורה .או שאפוצץ את המתרס
,אם תפוצץ אותו .תתפוצץ את עצמך איתו
!אלוהים
.ואת עצמי איתו
!אחורה! אחורה
!איישו את המתרס
?מה חשבת לעצמך, מריוס !היית יכול להרוג את כולנו
.מריוס, הצלת את כולנו !אינך יכול לסכן את חיי, מריוס-
?אפונין, מה את עושה
.לא נתתי לך אותו
.הוא מקוזט
.הגשם יהרוס את אבק השרפה
.אני מצטערת
?מה עשית
...אפונין
,אל תדאג
,מסייה מריוס
.כבר לא כואב בכלל
טפטוף של גשם קל
.כבר לא יזיק עכשיו
,איתך
לא אבקש
.יותר
,אתה עלי תשמור
.ותחבק קרוב
.טיפות חמות של גשם טוב
,אבל תחיי, אפונין !אלוהה לא ינטוש
.לו במילים ניתן פצעים לחבוש
,חבק אותי
,חבק לאט
.נחמה ומקלט
.אפונין, אל דאגה .אז אל תדאג, מסייה מריוס-
.זה לא יכאב בכלל .כבר לא כואב בכלל-
טפטוף של גשם קל
.כבר לא יזיק עכשיו
.אני איתך
לא אבקש
.יותר
,אתה עלי תשמור אני איתך, שומר-
.עלייך .ותחבק קרוב-
...טיפות
...חמות של גשם ...חמות של גשם-
.טוב
.גברוש ?תעשה משהו בשבילי
.הכל .בלעדיך הייתי מת
.מכתב מהמתרס ?מהמתרס-
.אקח אותו
,משהו בשבילי .משהו בשבילך
?מי צריך צדקה
!ילד
?תתרחק משם, שומע
,קוזט היקרה"
נכנסת לחיי" .ותכף תעלמי לעד
הייתכן שחלף רק יום אחד" ?מאז שנפגשנו והעולם שוב נולד
,אם אפול בקרב" .זהו מכתב הפרידה
...עכשיו, כשיודע אני"
...שאת אוהבת אותי גם"
.קשה יותר המיתה"
מתפלל לאל שאשוב" .לביתי בשלום, שאהיה איתך
,תתפללי למען מריוס שלך"
".הוא מתפלל בשבילך"
.אלוהים
זהו היום ,שממנו חששתי כל ימיי
.איש צעיר בא לשנות את חיי
את אוצרי בערוב ימיי .ייקח לו מריוס הזה לרעיה
.אבל הוא עלול למות הלילה
.אני חייב למצוא אותו
!אל תירו! אל תירו
!אני מתנדב
...רואה
רואה את האסיר ?ששם כפות בחבל
.כמוך ביקש להתנדב
.ז'אבר הוא שמו של המרגל .הוא לא הצליח להתגנב-
!היכנס לשם! פנימה
,אל תהרגו אותו .אני מכיר אותו
!צלף אויב !על הגג, על הגג-
!אחורה !על הגג-
!על הגג
!היכנס ?איפה הם? איפה הם-
.מימין. -שמור על הצד השמאלי .אני אשמור על הימני
!עיניים קדימה
!עיניים לגגות, עיניים לגגות
.תודה, מסייה
.אל תודה לי, מסייה .אתה יכול לעזור
.אם אני יכול
,תן לי את המרגל ז'אבר .אטפל בו
,עשה את שלך .האיש שייך לך
,לא
.אנג'ולרא
.קדימה
.נפגשים אנו שוב
.כל חייך ייחלת לכך
,נקום נקמתך
.הסכין הוא הרי ידידך
.לך מכאן
.איני מבין
.הסתלק מכאן
.גנב נשאר תמיד גנב
.את שתרצה בגניבה תיקח
,את חייך בתמורה לחיי להמיר
.זו העסקה שרצית להסדיר
.תירה מיד, די לברבר
,אם תשחרר אותי, היזהר
!עדיין תיתן את הדין לז'אבר
,אתה טועה
.כפי שטעית תמיד
איני גרוע
.מכל אדם אחר
,ואתה חופשי
,בלי שום תנאים
.בלי מיקוח או תחנונים
.איני מאשים אותך בדבר
,רק מילאת את חובתך
.כל זה עבר
,אם חי אצא מקו האש
תמצא אותי .ברחוב דה לום ארמה 5
.אין ספק שדרכינו יצטלבו שוב
.קורפיראק, על המשמר
.אולי יתקפו טרם עלות השחר
,אל תאבדו את התקווה
,כל עוד דגלנו רם נישא ,איננו לבד
,תושבי העיר .אף הם יושיטו יד
,מריוס
.תנוח
,שתו איתי
.לימים שעברו
לחיים
.שפעם היו
במקדש הרעות ,צל המוות לא יוזכר
לו יין הרעות .לעולם לא ייחסר
,לחייך
.ולחיי
מה אכפת לי למות
?כשהיא מפליגה מעליי
לחיים בלי קוזט .אין כל משמעות
,האם תבכי, קוזט
?אם אמות
,האם תבכי
,קוזט
?עליי
,אלוהי
שמע קולי
גורלו
.בידיך, אלי
,הוא צעיר
,שמור דרכו
עד ישוב
אל ביתו
,בשלום
.בשלום
לו אלוהים היה נותן
.אז הוא הבן שאין לי, אין
,עוד קיץ תם מול עיניי
,אבדו אי שם כל שנותי
וסוף ימיי
.קרב אלי
,תן לו זמן
.הוא צעיר
הוא רק ילד
.קטן, אלוהי
אלוהי
,במרומים
,תן לו יד
.תן חיים
,קח אותי
שלח אותו
,אל ביתו
,בשלום
.בשלום
אנג'ולרא, הגשם הרס את אבקת .השריפה. אין לנו הרבה תחמושת
.אנחנו המתרס האחרון שנשאר
?מה
.אנחנו היחידים שנשארו
תושבי העיר ,לא קמו להושיט יד
.ננטשנו על-ידי החיים בפחד
,אל נכלה חיים לריק
,כל מי שרוצה
.רשאי מכאן להרחיק
,היי, הקשיבו, הם שרים
.ובפיהם שירים יוקדים
וכמו הזמר, בני עמנו .לא יהיו עוד עבדים
כשהלמות הלב עונה ,הד להלמות תופי הקרב
שחר חדש על החיים .יעלה עכשיו
אנג'ולרא, אנחנו זקוקים .לתחמושת נוספת
.אלך לאכסדרה .יש שם גופות ותחמושת יבשה
.אבקת השריפה רטובה לגמרי
,בואו נאסוף את זה .נוציא מפה את הכל
הקטנים יודעים
.כשקטנים נלחמים
,אנחנו נראים טרף קל
!גברוש !אבל אנחנו נושכים-
!גברוש, בוא לפה
אז אל תבעטו בכלב
...כי הוא רק גור
!גברוש ,נילחם בעשרים צבאות-
.בלי שום ויתור
!גברוש !גברוש, מה אתה עושה? -לא
!שמישהו ימשוך אותו אחורה
!ממזר מלוכלך
...אז כדאי שתתפסו מחסה !החזיקו אותו! החזיקו אותו-
...כשהגור
!גברוש ...יגדל-
...לא
,אתם על המתרס .הקשיבו לאלה הדברים
תושבי פריס .ישנים שנת ישרים
,אין לכם סיכוי
!שום סיכוי
?למה שתקריבו את חייכם
הבה נמות ,בעומדנו מול אויבינו
.שידממו כל עוד נוכל
!שישלמו מחיר יקר !שישלמו על מי שנפל-
אחרים יקומו ,לתפוס את מקומנו
!עד שהעולם יהיה חופשי
!תותחים
!בכל המהירות, קדימה !במלוא המרץ
.קודם לקצה הימני !חכו! חכו-
!אש
!מריוס
!הם מביאים מחליפים
!תותח שני, אש
!אש
!כוון, אש
!תפוס מחסה, ילד
!עוד אנשים באים !עוד אנשים באים, אנג'ולרא
!הכינו את התותחים !אש-
הכינו את התותחים
!ואש
!להתקדם
!היזהר
!בבקשה! בבקשה
!פתחו את הדלת, בבקשה
,אנחנו צריכים את הדלת !צריך לבצר את הדלת
!מריוס! מריוס
!תפסו עמדות
!זהירות, חברים
!קדימה !הם באים, הם באים-
!תודה
!תחי המהפכה
.טוב
.זאת טבעת יפה
.שלום לך
!אתה חי
!הצלתי אותך !אתה-
?איך יוצאים מפה
!משם !למטה עד הסוף ושמאלה
,זה אתה, ז'אבר .ידעתי שלא תחכה זמן רב
.המשרת הנאמן לעמדתו שב
,האיש הזה חף מפשע .הוא זקוק לטיפול רפואי
,הזהרתי אותך שלא אכנע
.מדרכי לא אסטה ,רק עוד שעה-
ואז אהיה שלך
.וכל חובותינו נפדה
האיש הרחום שוב חוזר
!ועל צדק מדבר !בחייך, הזמן אוזל-
,ז'אבר, הוא קבור
.עמוק בתוך הבור
.עוד צעד אחד ואתה מת
,מי האיש הזה ?איזה מין יצור שטני
לכד אותי בפינה ?ושחרר אותי לחופשי
ההזדמנות ניתנה לו ,לחתום את גורלי
את עברו למחות .ובדף חדש לזכות
.היה רק צריך לנעוץ סכין במעיי
,הנקמה היתה שלו .אך הוא השיב לי את חיי
.לא אהיה בעל חוב לגנב
.לא אכנע בסוף המרדף
,אני הוא החוק .אותו הוא לא ישים לצחוק
.את רחמיו, בפרצופו אירק
אין דבר משותף ,שבין שנינו מחבר
!זה או ולז'אן או ז'אבר
:והמחשבות במוחי מתרוצצות
?הניתן להאמין לגנב הוותיק
?למחול, ולשכוח לו את העוונות
?הניתן את עונשו להמתיק
האם אתחיל להטיל ספק
?שלא היה בי כבר שנים
.ליבי אבן, אך הוא רועד
.העולם שהכרתי אבד בצללים
,המגן עדן הוא ?או שמא מהגיהנום
,והאם יודע הוא הסוד
,שכשהעניק לי את חיי היום
...הרג אותי
?בכל זאת
,מושיט יד
.אך נופל
,עלטה סביבי וערפל
,בעודי מביט אל החלל שנפער
.במקום העולם שחלף ועבר
,מהעולם הזה אנוס לי
.מעולמו של ז'אן ולז'אן
,אין מקום ואין פינה לי
.לא אוכל להמשיך מכאן
ראיתן אותם ?יוצאים לקרב באפלה
ילדי המתרס ?שלא שרדו את הלילה
ראיתן אותם ?שוכבים במקום נופלם
פעם מישהו חיבק אותם .ומחה את דמעתם
ראיתן זה לצד זה ?דוממים הם במותם
,התוגה הזאת אילמת
.הכאב זורם בדם
,שולחנות ריקים יעידו
...חברי מתים
.כולם
,כאן דיברו הם על המרד
.כאן הוצתה הלהבה
,כאן זימרו על אור השחר
.אור השחר שכבה
כאן פקחו את העיניים
.וראו עולם נולד
,באוזני קולם כמו זמר
...הוא יתנגן לעד
,והמילים אשר זימרו
,כצוואה הותירו
...ממתרס בודד אשר
.אבד
,חברים טובים ,סלחו לי
.שאני עדיין חי
,התוגה הזו אילמת
.הכאב בתוך עורקיי
,רוח רפאים בדלת
.פני המתים בחלונות
שולחנות ריקים ירעידו
.את זוכרי הזיכרונות
,חברים, אמרו, הגידו
?מה הצמיח חורבנכם
שולחנות ריקים יעידו
...שלעד אבד
.קולכם
,בכל יום אתה חזק יותר
,צעדך רחב יותר .הגרוע מכל חלף
,אל תחשוב על זה, מריוס .כל השנים לפנינו
,לא אעזוב לעד
.בכל יום נהיה ביחד
בכל יום
נזכור את הלילה ההוא .והנדר שנדרנו
...בלב מאוהב
....היא לא ניתנה לי לעד
...בך נמלאים הלילות
.היא צעירה, היא חופשיה .מילים עתיקות שתמיד נכונות-
!קוזט, קוזט
...אהבה היא גן הנעורים ...חיכית לי ואז ידעתי-
.תודה לאל שאתה כאן ...מחכה לך-
...הרפה מזה ...לרגלייך-
...תודה לאל שאתה בבית ...הרפה מזה-
...בלב מאוהב ...והכל אמיתי-
...זאת אתן לך ,אמיתי הכל-
.היום .לא חלום-
.מסייה, לא אשכח את זו העת
האם תודה תספיק ?על נתינת קוזט
ביתך יהיה איתנו .לנצח נצחים
,נוכיח לך אהבתנו
נקרא לך שנינו ,אבא שלנו
.אבא לכולנו
.אף מילה, בני
.יש משהו שצריך לעשות אני
,היה היה איש ,ז'אן ולז'אן זהו שמו
גנב פת לחם .כדי להציל את בן אחותו
חורפים תשעה-עשר ,בכלא ישב
.בזיעה מחה את פשעיו
...לפני שנים
הפר שחרור על תנאי .וחי בבדידות רבה
אם יספר זאת לקוזט .ישבור הוא את לבה
מריוס, למען קוזט ,כזאת הוא ייעשה
,אם ייתפס .הכלימה בה תכה
,הגיע הזמן למסע שוב לצאת
.ומחייה עליו להיעלם כעת
?מי אני
.אתה ז'אן ולז'אן
מסייה, אינך יכול ,אותנו כך לנטוש
,קוזט תסרב להאמין .אין דבר שאוכל על אוזנה ללחוש
אמור לה שיצאתי ,לדרך ארוכה-ארוכה
אמור לה שממנה ,קשתה עלי הפרידה
.אין עוד ברירה
,תבטיח לי, מסייה לא תדע קוזט
,למה עזבתי .את שאמרתי כעת
,למען קוזט
.כך חייב להיות
.תודה, מריוס
,לאן הלך ?ללא ברכת פרידה
,לא מתאים לו ללכת .מבלי לומר מילה
?מה החיפזון ,זה כה חשוד
?האם אמר מתי ישוב
:ביקש הוא רק למסור לך זאת .למסע רחוק פניו מועדות
,הוא לא יכול לעזוב עכשיו
.את ליבי שובר האב
.ואנו תמיד נהיה יחדיו
.אני מבטיח לך
ביום חג זה ,צלצלו בפעמונים
כל מלאכי האל שבמרום
ירננו הללויה .ויצהלו בניגונים
יכתירו שעה זו !באהבה ובשלום
!הברון והברונית דה-טנארד
...טנארדייה, אשתך
.כמובן, הכרתי אותך
,הוא כבר ילד גדול ,אז, אנא
.ספר למסייה את הכל
.הוא יודע לשאול
,לא נעים להפריע ...וגרוני נחנק
אך מי ירגיש בחסרונם ?של 500 פרנק
,למען האל .אמרו את שלכם
!תחילה שלם
שני עיניי, הן ראו
את ולז'אן .שם בלילה ההוא
בביוב הוא סחב
את גופת ההרוג .על כתפיו
,זכרוני לא נכנע
.יש לי גם מזכרת קטנה
...הטבעת
.היא שלי .לא-
.זה סימן משמים
,זה האיש, אלוהיי
!ז'אן ולז'אן לי השיב את חיי
,ז'אן ולז'אן, העבריין
.תשלם או שאומר להם לאן
?איפה הוא
!המנזר-
.קוזט, בואי איתי
.בואי איתי
,קבצנים רוקדים .עוד מעט ייפלו
,אם תפקח עיניים !מידך יאכלו
בעלי ההון ,יקבלו חלקם
,"כל ה"מי ומי !וגם אנחנו כאן
,איך שלא תנשוב הרוח
.ריח כסף עוד ננשום
כעשירים כקורח !את כולכם נפגוש בגיהנום
!?איך אתם מעיזים
,בין הצללים אמתין בדד
.שהשינה תיקח אותי לעד
,חלום חלמתי ,קוזט לידי
.בכתה כשנודע לה על מותי
,בערבו של היום אני לבדי
:בליל הכלולות נושא תפילתי
,קח אותם, אלוהי ,אמצם אל ליבך
.הענק להם את חסדך
,אלוהי
.שמע קולי
קחני עכשיו
.אליך, אלי
למקום משכנך
,הובל אותי
קחני עכשיו
,אליך, אלי
,בשלום
.בשלום
.מסייה, יתברך שמך
.אני מוכן, פאנטין
.מסייה, הנח עול משאך
...בסוף ימיי
,באהבה גידלת את בתי כבתך
.היא משוש חיי
ועם אלוהים יהא
.מקומך
...פאנטין
,פאפא, פאפא ,אינני מבינה
אמרו לי שאתה .נמצא רחוק מכאן
?קוזט, האם אכן סלחת
,אלי, אלי .תודה על יום מתוק
.אתה צריך לסלוח לטיפש
.אתה צריך לסלוח לכפוי טובה
.כן, בזכותך חיי לא תמו
.למענך שוב אתן את חיי
.קוזט, אביך ממש מלאך
,כשנפצעתי שם
,הוא נשא אותי מהמתרס
,כמו תינוק ,כמו פרס
,אלייך
.אל חיקך
,עכשיו את כאן
.את בי נוגעת
,עכשיו אוכל למות
.חיי נשאו ברכה
.עוד תחיה .פאפא, אתה תחיה
,עוד מוקדם .מוקדם לומר שלום
,כן, קוזט
.איסרי עליי למות
,אציית
.אנסה
מכתבי
.האחרון פתוח
תקראי
,כשאעצום עיניים
על הסבל
,של כל מקורבייך
אודות אמך אשר בטחה
.באלו הידיים
.אני יודעת, פאפא
בוא איתי
.אל מחוזות החופש .אני מוכן, פאנטין-
.אין כאב מעבר ים ואופק
,אל שמיים .רחם עליו הלילה
,סלח נא לי על חטאיי
.וקח אותי למעלה
,תן לי יד
.וקח אותי אליך
,תן לי יד
.אלך במשעולך
אל תשכח את ,האהבה שלנו
,אל תשכח לרגע ...אהבה היא
.אלוהים
,היי, הקשיבו, הם שרים
.זמר עולה מתוך השחור
זהו שירם של בני עמנו .העולה שוב אל האור
בעיניי העלובים .יש להבה שלא תדעך
,לילה אפל .אך בסופו החמה תזרח
הם שוב יוולדו לחופש .בגנו של אלוהים
,יזרעו חיטים עד אופק .לא יישאו לעד רובים
סופו של הרשע .ויום של שכר לטובים
,אם לבך עוד לא הובס .בוא ועמוד כאן לצידי
,אי שם מעבר למתרס .עולם חדש לך ולי
,התשמע את הקולות ?את התופים אשר בהר
יש כבר תשובות לשאלות .שיבואו מחר
,אם לבך עוד לא הובס !בוא ועמוד כאן לצידי
,אי שם מעבר למתרס .עולם חדש לך ולי
,התשמע את הקולות ?את התופים אשר בהר
יש כבר תשובות לשאלות !שיבואו מחר
!יבואו מחר
- במאי - - טום הופר -
תרגום המחזה: אהוד מנור
:סנכרון, התאמות והשלמות תרגום les-mis
- מוזיקה: קלוד מישל שונברג - - מילים: הרברט קרטזמר -
מבוסס על מחזה מאת - - קלוד מישל שונברג ואלן בובליל
- ועל ספרו של ויקטור הוגו -
- יו ג'קמן -
- ראסל קרואו -
- אן האתוויי -
- אמנדה סיפריד -
- אדי רדמיין -
- ארון טוויט -
- סמנתה בארקס -
- איזבלה אלן -
- דניאל הוטלסטון -
- קולם ווילקינסון -
- הלנה בונהם קרטר -
- סשה ברון כהן -
- סרטו של טום הופר -