- NETFLIX סרט תיעודי מקורי של -
,מקומן של הבנות בבית
.לא במגרשי הספורט
.הספורט מיועד לבנים בלבד
,הבנות צריכות לבשל
.לטפל בבית ולגדל ילדים, זהו תפקידן
.לא ארשה לבתי לצאת לעבוד
,אם היא תרצה .היא יכולה לעבוד אחרי שתתחתן
.ההחלטה תהיה בידי בעלה
.לא ארשה לבתי לעסוק בספורט
,לעיתים קרובות בא לי לענות
אבל אז אני מרגישה
.שאם אגיב במילים, אנשים עלולים לשכוח
,אבל אם אגיב בחצים שלי .הם לא ישכחו לעולם
ה-11 באוגוסט, 2016 - - ריו דה ז'ניירו, ברזיל
,הקהל מתחיל להגיע אל אצטדיון סמבודרום
.שבו מתקיים הקרנבל השנתי של ריו
- אולימפיאדת ריו 2016 -
,במשחקים האולימפיים האלה .זהו מקומה של תחרות הקשתות לנשים
- תחרות נשים ליחידות -
.הודו מתחרה נגד טאיפיי הסינית
:את הודו מייצגת
קשתות לנשים - - יום התחרות
.דיפיקה קומארי
.קומארי, בת 22, בכושר טוב
.התחרות עומדת להתחיל
,אני מקווה שהנערות בהודו ,שבפניהן ניצבים מכשולים רבים
יראו בי מקור השראה ,שיאפשר להן להתגבר על בעיותיהן
,ושהן ייאבקו להגשים את חלומותיהן
.ואת שאיפותיהן
- ‏50 יום קודם לכן -
ה-22 ביוני, 2016 - - בנגלור, הודו
ברוכים הבאים .אל רשות הספורט של הודו בבנגלור
...כידוע, נמצאת כאן
- מסיבת עיתונאים -
.נבחרת הקשתיות
נבחרת הנשים שלנו הגיעה .למינימום האולימפי באליפות העולם
.נמצאת איתנו כאן דיפיקה קומארי .שלום לכולם-
.ננחת בריו ב-9 ביולי
.נענה על מספר שאלות, אם יש לכם
,שמי הוא דיפיקה קומארי .וזו האולימפיאדה השנייה שלי
.המטרה שלי היא זהב
.דבר לא עולה עליו
.עוד פעם
.בבקשה, אל תגיד את זה
,דיפיקה, פעם אחת אחרונה
.ותסתכלי רק אל המצלמה הזאת
.מוכנה שלוש, שתיים, אחת, קדימה
.אין דבר גדול מהמשחקים האולימפיים
.אל תסתכלי לכל הכיוונים
.הזהב האולימפי יהיה הנוצה האחרונה בכובעך
,כשאת חושבת על העמידה על במת המנצחות
?מה עובר לך בראש
?את יכולה לתאר במילים את הרעב
ברור שאף אחד לא מתחרה .על הכסף או הברונזה
.כולם חולמים על הזכייה במדליית זהב
צריך לעבוד קשה מאוד
.כדי להשיג את מדליית הזהב
...תמיד חלמתי
,שהמאמן הראשון שלימד אותי
כשאהיה על הדוכן ,ואקבל את המדליה האולימפית שלי
.הייתי רוצה לקבל אותה מידי המאמן שלי
.זה החלום שלי
,ועכשיו
...שוב מתקרבים משחקים אולימפיים .אז אני מוכנה
כל שחקן צריך להקריב משהו מחייו
.כדי להיות במעמד שלך
.קחי אותנו חזרה בזמן .ספרי לנו על הרקע שלך, על המסע שעברת
- ג'ארקהאנד, הודו -
- המדינה השנייה במדד העוני בהודו -
- הכפר ראטו -
.אני מהכפר ראטו
.לבנות אין שם שום דבר לעשות
,תמיד רציתי לשחק
אבל אמא שלי מעולם לא הרשתה לי .לצאת מהבית, כי אני הבת הבכורה
הייתי צריכה לעזור בעבודות הבית
,כמו כביסה ומטלות אחרות ,ולכן אמי מעולם לא הרשתה לי לשחק
מחשש שאנשים יגידו .שהיא השאירה את בתה בחוץ
.עד כדי כך הם צרי אופקים
.אמי עובדת בבית חולים כפרי קטן
- גיטה דווי, אמא -
.בראטו אין נשים עובדות, רק עקרות בית
?את רואה את הצהוב ?זה-
.אמא שלי היא מקור ההשראה הגדול שלי .רציתי לעמוד על רגליי, כמוה
אהבתי לגנוב ירקות
.מהשדות, בעיקר תירס
.חברותיי ואני היינו מומחיות בגניבת ירקות
.אוכל גנוב ימתק
...ואז
.היינו מטגנות ואוכלות אותם
,אמא שלי יצאה מוקדם בבוקר
,ולכן אני קרובה יותר לאבי .כי איתו ביליתי יותר זמן
?מה אתה עושה
!מספיק
.אין צורך שתטאטא את הדרך
.אבא שלי הוא נהג ריקשה
,אין לו השכלה
אבל הוא יודע הרבה
.על הדברים הקטנים שבחיים
.כשהוא מדבר, אני רוצה להקשיב
- שיב נראיאן מהטו, אבא -
.כשדיפיקה נולדה, היינו מאושרים
.היא נולדה בריאה, במשקל חמישה ק"ג
.היו לה עיניים סקרניות
.היא נולדה לצד הדרך
.אמא שלי מעולם לא קיבלה משכורת בזמן
,המשכורת הגיעה פעם בשלושה .ארבעה חודשים
.לכן היו לנו הרבה יותר מדי בעיות
.היו ימים שלא היה לנו מה לאכול
.הבית שלנו היה עשוי מבוץ
בכל פעם שירד גשם
,או שהיתה סופת רעמים
.הגג היה דולף
הנחנו על הרצפה סירים ומחבתות .כדי למנוע הצפה
,אנחנו גרנו בחצי הזה
.ובחצי השני הדוד והדודה שלי
,לא מצא חן בעיניהם שאמי עבדה .וזה הוביל למריבות רבות
.לפעמים הם היכו את אמי
.כן, נהגתי להכות אותה
- האריש צ'נד, דוד -
.שום דבר רציני
,כשהיא היתה בת שלוש
עברנו ליד רוכל לצד הדרך
.שמכר בית קטן מחימר. הוא עדיין אצלנו
,דיפיקה לקחה אותו בידיה ואמרה
".אבא, זה מסוק"
,היא הרימה את הגג ואמרה, "אבא, אתה
,אמא ואני נשב בפנים
".ונעוף רחוק מכאן
אני כנראה הבת היחידה
.שעזבה את הכפר בגיל כזה צעיר
.אין כאן הזדמנויות לבנות
.ההורים מחתנים אותן לפני גיל 18
אילו לא עזבתי, אני בטוחה
.שהיו מחתנים אותי בגיל 18 או 19
,רציתי להתרחק ככל האפשר מחיי הכפר .ולהימלט מהמצב הקשה
- סראיקלה, בית הספר הראשון של דיפיקה -
בגיל 12 שמעתי בפעם הראשונה .על ספורט הקשתות
,מישהו סיפר לי על בית ספר בסראיקלה
.והכי חשוב, הלימודים היו בחינם
,לא הייתי צריכה לשלם
.וסיפקו לנו גם ביגוד ואוכל
,כשפגשתי את דיפיקה לראשונה ב-2006 .היא היתה מאוד שברירית
.היא הגיעה עם הוריה
- ב. סריניוואס ראו, מאמן -
.שלושתם נסעו 130 ק"מ על קטנוע
,המאמן אמר ."היא כל כך חלשה! איך היא תסתדר"
,דיפיקה התרגזה
.והרגישה שאיבדה את ההזדמנות
,היא לקחה אותי הצידה ואמרה "אמא, אני יכולה להגיד לו משהו"
".אמרתי לה, "תגידי לו
.היא אמרה, "תן לי שלושה חודשים
,אם לא אהיה מספיק טובה ".תזרוק אותי מבית הספר
.המאמן הסכים, ואני הייתי מאושרת
.באותו זמן לא באמת התעניינתי בקשתות
.הלכתי לשם כי התנאים במשפחתי היו קשים
.בבית היו תמיד מריבות בגלל המחסור בכסף
,חשבתי שאם אעזוב את הבית
.יירד מעליהם חלק מהעול
...זה היה פעם המטבח שלנו
,כאן היינו מאכסנים מזון
.ובישלנו כאן
.שם רחצנו את הכלים
.היו לנו שלושה חדרים
.לא היו מאווררים, רק מיטה
.לא היו ארונות או רהיטים אחרים
.לא היתה גם מקלחת. התרחצנו בנהר
.יום אחד, בתי חלתה
היו לה שלפוחיות על העור .כי הנהר היה כמו ביוב
היינו צריכים לאשפז אותה .בבית החולים. הרגשתי נורא
,במשך שנה, שנתיים היו לה הרבה בעיות
."לפני שהיא התקבלה ל"טאטא
אקדמיית "טאטא" לענף הקשתות - - ג'אמשדפור, המרכז לקשתות
,כשהייתי בת 13 ,אקדמיית "טאטא" ערכה מבחנים
.והייתי נחושה להיבחר
,המאמן שלי, דארמנדרה טיווארי .היה הממונה על המבחנים
- דארמנדרה טיווארי, מאמן הנבחרת -
,היא ניגשה אליי ואמרה ".אני רוצה להתאמן אצלך"
אמרתי, "בסדר, אבל תצטרכי ".לעשות מה שאגיד לך
."היא הודיעה לי שנבחרה בידי "טאטא
.היא היתה זקוקה לקשת מאוד יקרה
,אמרתי לה
"אני אדם עני, איפה אשיג את הכסף"
.אבל איכשהו הצלחתי לאסוף מה שיכולתי
.היא היתה נערת כפר תמימה וחסרת ביטחון
היא לא ידעה איך לאכול או לישון
.או להתלבש כמו שצריך
- "קונטאלה פול, אם הבית ב"טאטא - ,לימדנו אותה איך לאכול עם כף
.ואיך להתנהל
.היא נהגה להתבודד ולהתאמן לבד
.היא עבדה קשה מאוד לתקן את חסרונותיה
- פורנימה מהטו, מאמנת -
,היא יורה כמה חצים שאנחנו מבקשים
.ולומדת מהר
.הכישרון שלה הוא בגדר נס
,בתוך שנה מרגע שהתחילה .היא הפכה מועמדת לאליפות העולם
- אליפות העולם לנוער, 2009 -
.מדליית זהב לדיפיקה קומארי מהודו
כשהתחלתי עם הקשתות, לא היה לי מושג
.שזה ענף ספורט
,לאט לאט התחלתי להתעניין
.ואז התמכרתי
.תמיד רציתי לעשות משהו כדי שיבחינו בי
".אנשים מזהים אותי ואומרים, "זאת דיפיקה
הנה מגיעה דיפיקה קומארי .להתמודד על מדליית הזהב
- משחקי חבר העמים הבריטי, 2010 -
.יריית הזכייה של קומארי
עשר נקודות. דיפיקה קומארי .היא אלופת חבר העמים הבריטי
.דיפיקה קומארי הגיעה לגבהים בינלאומיים
.היא היתה ילדה שחיפשה דרך להישרדות
.תראו לאילו גבהים היא הצליחה לנסוק
,היא לא אמורה להתקיים כי אין לנו תשתית לתמיכה
.בחלומות מהסוג הזה
הקשתית דיפיקה קומארי נבחרה .ל"פדמה שרי" בניו דלהי
- פרס פדמה שרי -
.גברת דיפיקה קומארי
לקבל אות כבוד מהגבוהים בהודו ...בגיל כל כך צעיר
.הייתי כל כך גאה, ובכיתי מאושר
- פרנאב מוחרג'י, נשיא הודו -
.מרגע פריחתה של דיפיקה, לא ידענו מחסור
...הבית שאתם רואים
.לא הוצאתי עליו פרוטה
בניתי אותו בעזרת הכסף
.שבתי נתנה לי
דיפיקה בת ה-17 הפכה לאישה ההודית הצעירה ביותר
.שזכתה בזהב באירוע בינלאומי כלשהו
,הנה היא, מלכת הודו
.דיפיקה קומארי
?למה אתה האוהד הגדול ביותר של דיפיקה
,כי היא הביאה גאווה לארצנו .ואני רוצה להיות בדיוק כמוה
דיפיקה קומארי היא הפנים ,של ענף הקשתות ההודי
.והיא קידמה את הענף בהודו
.היום היא מדורגת מספר אחת בעולם
היא הפכה למספר אחת בעולם ,תוך שלוש, ארבע שנים בלבד
.דבר שלא נשמע כמותו בענף הקשתות
הודו מעולם לא זכתה במדליה בקשתות ,במשחקים האולימפיים
אבל זה עשוי להשתנות בלונדון
.בזכות נערה בת 18 מראנצ'י
המשחקים האולימפיים ב-2012 .היו הפעם הראשונה שנסעתי ללונדון
היו לי ציפיות גבוהות
.כי הייתי מדורגת מספר אחת, והיו לי הצלחות
.ציפיתי להביא הביתה מדליה
...דיפיקה קומארי מהודו היא
- אולימפיאדת לונדון 2012 -
.מספר אחת בעולם
.היא רק בת 18, אבל היא כבר אלופת העולם
.איימי אוליבר ניצחה את מספר אחת בעולם
- קומארי מתרסקת -
.הקרקע נשמטה מתחת לרגליי
.חשתי שהתחרות הסתיימה מהר מדי
.לא היתה לי הזדמנות לספוג הכול
,הקשתית מספר אחת בעולם, דיפיקה קומארי
.כשלה במשחקים האולימפיים
החזרה הביתה לא היתה שמחה .כמו שהיתה אמורה להיות
?דיפיקה קומארי בוכה
.בגלל לחץ עצום מהתקשורת לקבלת ראיונות
,אילו רציתי הרבה כסף .לא הייתי מתראיינת בכלל
.אני עייפה. כואב לי הראש
,אחרי לונדון, היא חוותה ירידה במוטיבציה
.וגישתה הפכה לשלילית
,היא איבדה את מקומה בנבחרת
.וזה מאוד הרגיז אותה
.בכיתי בחדרי כל היום
.נכנסתי לדיכאון
.לא אכלתי, לא שתיתי ולא עשיתי שום דבר
.התפקוד שלי ירד
.היו תנודות רבות ברמת ההישגים שלי
.התחלתי לאבד תקווה
.חשבתי לפרוש
.ואז השכנים התחילו לרכל
"מאיפה כל הכסף" "מה היא באמת עושה"
.הם כל כך צרי אופקים
.הם עדיין מציקים להורים שלי
לא הייתם צריכים להרשות לה" .להיכנס לעולם הספורט
".הייתם צריכים להשאיר אותה בבית
.איבדתי הרבה מהביטחון העצמי
.באירופה, חוסר השוויון המגדרי נמוך בהרבה
,בהודו, התפקידים מחולקים באופן ברור
.זו עבודה של גבר וזו עבודה של אישה
.לכן הנשים חסרות ביטחון
דרך התנהגותן, אפשר לראות .את רמת הביטחון העצמי של הנשים במערב
,אם ניתן לבנות הזדמנות להתקדם ולהתבטא
.הביטחון העצמי שלהן יעלה
בהודו פחות מאחוז אחד - - מהבנות משתתפות בספורט מאורגן
במדינה שלנו, גם בעלי ההשכלה
מאמינים שבנות
.לא יכולות לעסוק בספורט
,לדעתי הם מטורפים
.כי זו חשיבה מאוד מיושנת
,לדעתי
לעיתים קרובות אנשים משתמשים .(בביטוי "ליידיז פירסט" (נשים קודם
אבל כשנשים רוצות להתקדם ,בהשכלה או בספורט
,"למה אז לא אומרים "ליידיז פירסט ?כשיש לזה משמעות ממשית
באמת מאמינים שהבנות חלשות
?או חסרות יכולת
,אני מאמינה שהם מפחדים מאיתנו
,וחוששים שאם יתנו לנו חירות נתעלה מעליהם ונתקדם עוד
.והם בכלל לא יוכלו לראות אותנו
מופעל עליה לחץ רב
.לזכות במדליית הזהב
.אם הייתי במקומה, הייתי קורס תחת הלחץ
.אני לא יודע איך היא מתמודדת איתו
.כשהיא כאן, ב"טאטא", היא חדה וממוקדת
,אבל כשהיא מתמודדת בחו"ל
.אני לא יודעת מה משפיע עליה .היא מאבדת את הביטחון ואת האומץ
הקשתית המובילה דיפיקה מאמינה שאם הנבחרת תקבל את שירותיו
,של מאמן פסיכולוגי בעל יכולת
התוצאות תהיינה טובות בהרבה .בטורנירים ברמה בינלאומית
,הקשתות היא ענף ספורט של המוח
.ולכן חשוב שיהיה לנו מאמן פסיכולוגי
.זה עשוי לשפר מאוד את התפקוד שלי
...דיפיקה זקוקה למאמן פסיכולוגי
,מהרגע הראשון .לא רק לקראת המשחקים האולימפיים
,אם אנחנו רוצים לזכות במדליה אולימפית
.עלינו להתכונן היטב מראש
הקשתיות הקוריאניות חזקות מאוד מבחינה ,מנטלית. אין להן כישורים טובים משלנו
.אבל הן חזקות מאיתנו מבחינה מנטלית
,מלונדון 2012 לריו 2016
,ארבע שנים מרגישות כמו זמן רב
.בשביל כל אדם רגיל
,אבל המאמן שלי אמר ,ריו 2016 תגיע ממש בקרוב"
,אז תתחילי להתכונן ותעבדי קשה כבר עכשיו
".כי הזמן טס
,אז, אמרתי לעצמי, "מה שהיה היה
".לא תוכלי לשנות את העבר
,אני מספיק חזקה
מאמינה בעצמי ויודעת
.שלעולם לא אחזור לחיי הקודמים
.אמשיך לעבוד קשה .הוויתור אינו בגדר אפשרות
.הפעם אלחם
המוקדמות האולימפיות - - ה-5 במארס, 2016
- ‏159 יום למשחקים האולימפיים בריו -
.היו שבע תחרויות אולימפיות מוקדמות
דיפיקה שברה את השיא העולמי .בשלושת התחרויות הראשונות
,באליפות העולם בשנחאי .היא השוותה את השיא העולמי הקיים
- אליפות העולם -
אנחנו בטוחים ב-99 אחוז .שהיא תזכה במדליה אולימפית
הקשתית ההודית דיפיקה קומארי השוותה .את השיא העולמי
.היא היתה אמורה להיבחר כבר שם, במקום
?המדליה בטוחה
.אני מעדיפה לא לדבר על זה. תודה
...אין לי הרבה חברות
,כי אני רוצה להתמקד בדבר אחד בלבד .במדליית זהב אולימפית
.אני לעולם לא מספרת כמה קשה אני עובדת
.אני רק רוצה לתת מאה אחוז ולזכות במדליה
- התקווה האולימפית של הודו -
הנבחרת הקוריאנית נבחרה שלושה חודשים .לפני המשחקים האולימפיים
אנחנו זקוקים לוועדה
שתבחר נבחרת
.ותיצור לוח זמנים
אחרת, עם מוקדמות כל שבועיים
,ועם אליפות העולם
.אין זמן להתאושש בין התחרויות
.במצב כזה, הפציעה בלתי נמנעת חוסר התכנון מצד השלטונות
.גרם לפציעה בכתפה של דיפיקה
.יש לי תור לרופא
.אולי ניסע לדלהי או אחרי שנחזור למומבאי
.התור לרופא נקבע
ה-3 ביוני, 2016 - - מומבאי, הודו
- ‏69 ימים לפני משחקי ריו 2016 -
פציעה ימים ספורים לפני .המשחקים האולימפיים היא ממש סיוט
.שלום .שלום-
.היי. בסדר
.ספרי לי מה הבעיה
,כשאני מושכת את מיתר הקשת
.כואב לי כאן
.אני לא מסוגלת למשוך לאחור
...כשאני מגיעה לתנוחה הזאת, כואב לי מאוד
כשהיא מגיעה אל סוף המתיחה
.ומשחררת, אין כאב
- רופא הנבחרת -
.כואב לי בנקודה הזאת
.תן לי להסביר. אני זו שחשה בכאב
,זה נראה כמו, קרוב לוודאי
.דלקת בגיד הכתף
יידרשו חודשיים עד שלושה חודשים .לשיקום הכתף
.הזמן הזה לא עומד לרשותנו
אפשרות אחת .היא זריקה מקומית של סטרואידים
,במהלך ההזרקה אולי אבקש מכם לצאת
.אם לא אכפת לכם
- אחרי עשר דקות -
.אני לא מרגישה טוב ?מה-
.אני לא מרגישה טוב .תאכלי משהו, ואז תוכלי לישון-
?בסדר
.תשכבי לנוח .בואי-
.תשכבי לנוח. היא תנוח זמן מה
?את צריכה מים .אני הולכת להקיא-
.כואבת לי הכתף הימנית
.אני חייבת לסדר אותה בכל מחיר
אני לא יכולה להניח לאדישות .של השלטונות לחבל בסיכויים שלי
בכל מקרה, אני מאוד נרגשת
לנסוע למשחקים האולימפיים
.ולייצג את הודו
.אולי אני הבחורה שתביא להודו מדליה
- ‏27 ימים לפני אולימפיאדת ריו 2016 -
- נבחרת הקשתות של הודו יוצאת לריו -
בלי מאמן כושר, תזונאית - - או מאמן פסיכולוגי
במקומם, יוצאים עם הנבחרת - - שני פקידי ממשלה
- וטבח הודי -
למה שמתחרה תיסע במחלקת התיירים
בעוד הפקידים
?נוסעים במחלקת העסקים
?מה ההיגיון מי כוכב המשחקים
,הן חייבות לנסוע בישיבה, וכשהן מגיעות .כל העצמות שלהן כואבות
,כשאתם מדברים על מחלקת עסקים אני רוצה לראות איזה שר
.או חבר בפרלמנט יושב במחלקת העסקים
.כולם נוסעים במחלקה הראשונה
ספורטאים מתאמנים כל חייהם .כדי להגיע למשחקים האולימפיים
וטעות אחת קטנה בהכנה עלולה .לעלות בביצועים
אחרי כל זה, הספורטאים הם ,שנושאים באחריות. אותם מאשימים
"איפה הביצועים שלכם, איפה המדליה"
.אנחנו מועלים באמונם
.כאומה, אנחנו מועלים באמונם .אנחנו לא מספקים את צרכיהם
,במהלך התחרויות שלי בריו ,אמא שלי בוודאי תתפלל לאלוהים
"!תעזור לבת שלי לנצח"
.אבא שלי עולה לרגל, אל שירדי
הייתי בכל מקום תפילה ,כדי שבתי תחזור כמנצחת
.ושג'ארקהאנד תתגאה בה
,אני מבקשת גם מהתקשורת שיתפללו בשבילה
.שתחזור כמנצחת
.אני לא יודעת למה אני בוכה
אולי אלו דמעות שמחה
.בהמתנה לחדשות טובות
מאריקה, 25 ק"מ מריו - - מחנה האימונים, נבחרת הקשתים של הודו
- ה-22 ביולי, 2016 -
- ‏21 ימים עד התחרות -
.אני רק מקווה שלא אחוש בכאב
.אני מקווה שזה לא יגרום לכאב
.כואב לי
?מאוד
...כואב לי כשאני משחררת
.אחרי שאני מחזיקה בתנוחה הזאת
דיפיקה היתה בשיא יכולתה ,במהלך התחרויות המוקדמות
.אז היא שברה את השיא העולמי
.בהמשך היא נפצעה, ואיבדה תחושה בכתף
,כשלא כואב לה היא קולעת מצוין .וכשכואב לה היא נלחצת
.כשהיא לא קולעת היטב, המיקוד שלה מתערער
.היא שוכחת להשתמש במרפק
.היא לא מצליחה לעשות זאת בפעם הראשונה
.היא מצליחה רק לפעמים
היא צריכה לסמוך לא רק
,על מפרק כף היד
.אלא לשאוב כוח מהכתף ומהמרפק
,את צריכה לשלוט במפרק כף היד
.לצמצם את המרחק בין האמה לכתף
...תשמרי על מפרק כף היד
.ותשתמשי במרפק כמו בעוגן
,זה ישפר את הקליעה שלך .ותמיד תקלעי למטרה
כשהמרחק גדל, זה סימן לכך .שאת משתמשת יותר במפרק כף היד
.יש טלפון
.תיכנסי, בבקשה
שאלתי את עצמי
מתי תתקשרי
.כי חיכיתי לדבר איתך
.תהיי בטוחה בעצמך
?בסדר
?תרגישי ביטחון מבפנים, בסדר
.בסדר
.אני מאחלת לך הצלחה
.שאלוהים יברך אותך
.בסדר. ביי
אני מתפללת
שלא אחוש בכאבים במהלך התחרויות
כדי שאוכל להפנות את כל הריכוז לתחרות
.ואגיע לביצועים טובים
- ה-11 באוגוסט, 2016 -
,דיפיקה קומארי, כוכבת הקשתות מהודו
,מעלה את התקוות בהודו למדליה אולימפית
כשהיא נכנסת לשלב קדם-רבע הגמר .בתחרות הקשתות ליחידות
- יום התחרות -
דיפיקה קומארי תתחרה ,מול מספר שתיים בעולם
.טאן, מטאיפיי הסינית, על מקום ברבע-הגמר
.הודו נגד טאיפיי הסינית
.דיפיקה קומארי נגד טאן יא-טינג
...הנה דיפיקה קומארי, בת 22
- הכפר ראטו -
- העיר הקדושה שירדי -
!דיפיקה קומארי
.התחרות מתחילה
.התחלה חזקה של קומארי
.לפניה תחרות רצינית
.התוצאה 4-0, לטובת טאן יא-טינג
.מטרת התחרות להגיע לשש נקודות מערכה
קומארי חייבת להשיג משהו .במערכה השלישית
.ברוכים הבאים מחדשות וואן-אינדיה
,דיפיקה קומארי ,התקווה למדליית זהב להודו בענף הקשתות
הפסידה בסיבוב ה-16
.בתחרות היחידות בחץ וקשת
...היא הפסידה לספורטאית מטאיפיי הסינית
- אחרי שבעה חודשים -
?איך הרגשת אחרי ריו
?אחרי ריו
אחרי שעבדתי כל כך קשה
,ואז הפסדתי
.העול שבהפסד היה משא כבד
.אל תשאל אותי את השאלה הזו, בבקשה
...אתה מרגיש רע
...כשבכל מקום שאליו אתה מגיע
אתה לא זוכה
...לשום כבוד, רק כי
לא השגת מדליית זהב אולימפית
.או מדליה אולימפית כלשהי
.לא משנה בכמה תחרויות אחרות זכית
.הן ממש לא נחשבות
הדברים האלה חייבים
.להשתנות, כאן בהודו
.אני לא יודעת
...אולי
...זה ייקח
.הרבה מאוד זמן
?שמונה שנים, 12 שנים
...אבל
אף אישה מהודו לא זכתה מעולם - - במדליית זהב אולימפית
כמו כן, לא זכתה אף אישה - - מכל הארצות המתפתחות הללו
- ‏3.1 מיליארד בני אדם -
- סראיקלה, בית הספר הראשון של דיפיקה -
.היי, אחות גדולה ?היי, מה כל זה-
?פרחים
.משיחה .רק קצת, בבקשה-
.תודה לך
.ברוכה הבאה, אחות גדולה ?מה שלום כולכן-
.טוב מאוד
?איך מתקדמים האימונים .טוב מאוד-
?מה .תראו את זה-
.הכנתי עלייך אלבום ,הזמן הוא המורה הטוב ביותר-
,והחזק ביותר
.והנדיב ביותר. כל אלה דברים טובים
צפינו יחד במשחקים האולימפיים .בחדר הטלוויזיה
כיוונו את השעונים לחצות
והערנו זו את זו
".ואמרנו, "זו התחרות של דיפיקה
...קפצנו החוצה מהמיטות
.והתפללנו לניצחונך
,אם הגעת לתוצאות נמוכות, התפללנו
",אלוהים, עזור לאחותנו דיפיקה" .וצרחנו בקול רם בתקווה שתנצחי
,הייתן צריכות לצרוח חזק יותר .שאשמע אתכן בריו
התפללנו
...שכל חץ שלך יקלע לעשר, אבל
,אם לא נשקיע בעבודה קשה
.לא נגיע לשום הישגים .צריך לעבוד קשה, ויום אחד נצליח
,בארץ שלנו
.הבנות אומרות כל הזמן שיעבדו קשה
,כולנו עובדות קשה
אבל
.אף אחד לא מלמד אותנו מה הדרך הנכונה
,אומרים
".בסדר, ניתן מאה או מאתיים אחוזים"
אבל איך אפשר לדעת ?שמה שאנחנו עושות הוא נכון איך נדע
,נצפה בקשתיות הבכירות לנו ,נשאל את המאמנים
.נצפה בתחרויות בווידיאו
,אנחנו חיות בעידן האינטרנט .אז נוריד סרטונים
,יש המון ספורטאים טובים מקוריאה .מארצות הברית, ממקסיקו
.נצפה בסרטונים שלהם
.כל זה חלק מהעבודה
...עבודה קשה
.היא הדבר הנכון
.כן
.תתאמנו היטב .צריך להצטלם-
.עכשיו אתן הבכירות
בארצנו, לנערות יש חלומות גדולים
ושאיפות שהן רוצות להגשים
.אבל הפחד מפריע להן להתקדם
אני רוצה שהסיפור שלי
.יעורר השראה בכל נערה
,אם את רוצה להצליח
!את חייבת להיאבק
!תחייכו
,הספורט לימד אותי שיעור חשוב
,לעולם לא להרים ידיים
,כי ברגע שנכנעים
,מפסידים. אבל אם ממשיכים להיאבק
מקבלים תחושת ביטחון
!שאפשר לנצח
- אחרי ההפסד של דיפיקה בריו -
מוקמת בג'אמשדפור - - אקדמיה יוקרתית לקשתים
- שצוותה יכלול גם מאמן פסיכולוגי -
- ‏1,250 יום עד לאולימפיאדת טוקיו 2020 -