‫יו!
‫היי. ‫-היי.
‫השכן שלי שם את זה על המרפסת.
‫זה באז שנות אור,
‫אבל תגיד לי למי הוא דומה.
‫באז שנות אור.
‫לא!
‫בחייך. הוא דומה לך.
‫לי? ‫-כן!
‫אני... קולט את קייל. לא אותי.
‫תפסיק. ‫-כן!
‫בכל מקרה, קח אותה.
‫אני לא רוצה שדלעת-קווין תפנה לחלון שלי
‫כשאני בשירותים.
‫תאמיני לי,
‫דלעת-קווין גם לא רוצה את זה. ‫-בסדר.
‫יו! תיכנסו!
‫היי, שכן! ‫-היי!
‫הי!
‫היום יום שלישי.
‫אתה יודע מה זה אומר.
‫לזניה! ‫-לזניה!
‫זכרת להוסיף עוד גבינה
‫ולהרגיע עם השום?
‫כמובן, טיפשון.
‫אני מקשיבה.
‫הבנות שאיתי בספינינג
‫אומרות שאני מדברת יותר מדי,
‫אבל לא נראה... ‫-תודה!
‫את כזאת מלאך וכזאת נהדרת.
‫שלום. ‫-הי.
‫אה, סליחה.
‫ונדי, זאת ונסה. היא שותפתי לעסקים.
‫זאת ונדי, הטבחית הכי טובה במשעול סביל.
‫אני לא בטוחה כל כך.
‫בחייך.
‫בכל מקרה, אם יש לך עוד הצעות ללזניה,
‫תתקשר אליי.
‫בסדר. טוב.
‫אגב, אם נזיד הבשר שלך
‫יצוץ ביום ראשון למשחק הפוטבול,
‫לא אמסור לאחרים.
‫תמסור. פוטבול. ‫-כן.
‫הוא חכם כל כך.
‫חכם כל כך.
‫ביי ביי! ‫-בסדר.
‫היא ענקית.
‫כל נשות השכונה מבשלות למענך?
‫היא יודעת שאני הורה יחידני.
‫היא מביאה קצת אוכל.
‫יש אנשים שחושבים שנחמד לעזור קצת.
‫היי. ‫-היי.
‫ונדי שוב הייתה פה?
‫אבא, אתה חייב לשים לזה סוף. ‫-סוף למה?
‫אתה יודע בדיוק למה.
‫היא דלוקה עליך. ‫-כן!
‫"אם יש לך עדכונים ללזניה, תתקשר אליי."
‫נראה לי שכולנו יודעים ‫שהיא לא דיברה על הלזניה.
‫היא סתם נחמדה אל המשפחה.
‫ונדי לבשה מחטבים כשהביאה בשבוע שעבר זיטי.
‫לא אכפת לי אם היא לבשה עיתון בוער.
‫כל מה שאני רואה זה זיטי.
‫בטטות... איפה אנחנו שומרים את הבטטות?
‫בטטה זה לא תפוח אדמה מתוק?
‫לא, יש הבדל ענק.
‫אחד מתוק ומזכיר תפוח אדמה.
‫זה ה...
‫תפוח אדמה מתוק.
‫האחר...
‫האחר... הוא יותר... כן, הוא בטטה-אי...
‫הוא בטטה. מרקם של בטטה, אז זו בטטה.
‫בסדר? היי, חבר'ה, תקשיבו,
‫יש בקשות מיוחדות לחג ההודיה?
‫אבא, האמת היא שדיברנו,
‫וחשבנו
‫שאולי השנה בחג ההודיה
‫נאכל במסעדה.
‫מה? השתגעת...
‫של מי היה הרעיון...
‫של הבחור החדש?
‫לא.
‫תראו, אני יודע שיהיה קשה בלי אימא,
‫אבל עדיין יש לנו ‫הרבה סיבות להכיר תודה, נכון?
‫ובכל שנה עורכים סעודה גדולה כאן בבית.
‫זאת מסורת.
‫פשוט נצא לאכול. יהיה קל בהרבה.
‫וגם יש לי המון לימודים. לא אוכל לעזור.
‫אני לא צריך ממך עזרה.
‫אכין הכול לבד
‫עם הידיים האלה פה והמון אהבה.
‫אז מי איתי? בחייכם!
‫אוכל להכין ביצים סקוטיות עם מיונז בקרי.
‫אעמיד פנים שאפילו לא שמעתי את זה.
‫אכין לחם תירס.
‫בום, שרה! בבקשה.
‫זאת רוח חג ההודיה שם.
‫רוח חג ההודיה. זה לא קיים.
‫לא.
‫זה בהחלט קיים, בסדר?
‫זו תפיסה מוטעית רווחת.
‫ילדים...
‫רוח חג ההודיה היא בעצם רוח החלוצים
‫שנפגשו עם האינדיאנים
‫כדי לחגוג את הקציר הנדיב בסתיו.
‫הם עשו את זה בכך שהביאו ‫תירס והודו לתושבי הכפר
‫שהיו להם תפוחי אדמה ‫והם היו מועכים אותם מתוך כעס
‫כי הם היו נסערים מאוד... בהתחלה,
‫אבל זה נהפך למעיכת אהבה.
‫והם אמרו...
‫באינדיאנית, הם אמרו, "תודה".
‫ואז... ואז החלוצים אמרו,
‫"אנחנו פשוט נותנים לכם."
‫והם אמרו... וזה היה...
‫"תודה" ו"חג" והכול התחבר,
‫וזה מה שיצר את חג ההודיה.
‫לא אשקר. אני הולך שם קצת לאיבוד, כן.
‫אבא שלך מחבב אותי?
‫מובן שכן. למה?
‫אני לא יודע. פשוט חשבתי שאחרי החתונה
‫אראה שינוי במערכת היחסים שלנו.
‫כן. למשל?
‫אידאלית... שתהיה לנו אחת?
‫כלומר, אנחנו לא אמורים לבלות ביחד,
‫לכנות זה את זה בשמות חיבה,
‫וליצור קשר עין?
‫שמות חיבה?
‫כמו מה?
‫אני לא יודע.
‫צ'יילי?
‫קיי-ביזל?
‫כן, בלי שמות חיבה.
‫אני חייב לעשות משהו. אנחנו משפחה!
‫אעבר אותך עם נכדיו. ‫-בסדר.
‫בהחלט אל תזכיר "אעבר" בנוכחותו.
‫את מבינה למה אני מתכוון. אני החתן שלו.
‫לפחות שיתאפשר לי לקרוא לו "אבא".
‫למה שלא תנסה לחזק איתו את הקשר, אתה יודע?
‫קטע של גברים.
‫לצפות במשחק פוטבול.
‫לחלוק כמה בירות,
‫ונוכל לדבר על רוטב חריף ונתחי בשר.
‫כן, ואז פשוט תחליק בשקט איזה "אבא".
‫סגור! בסדר.
‫ככה.
‫"ווהו!
‫הפרושוטו הזה ממש חריף, אבא'לה."
‫כן! בדיוק!
‫זה נהדר.
‫אבל אם תלך על "אבא'לה", ‫תוודא שאתה במרחק מטר וחצי ממנו,
‫כי הוא יתקוף אותך.
‫היי. ‫-היי.
‫הבאתי את המשכורת שלך.
‫מה אתה עושה? ‫-תודה.
‫אני מתכונן לחג ההודיה מחר
‫ומשנה איך אמריקה מקלפת תפוחי אדמה. תראי.
‫בסדר.
‫הנה.
‫זה נפל. זה בסדר.
‫זה בסדר.
‫תפוחי אדמה שרי קטנים.
‫בסדר. ‫-אחד מ...
‫תכירי את מסובב התפודים של קווין גייבל.
‫הבנת? כמו הגריל של ג'ורג' פורמן.
‫כן. רק מטומטם.
‫אני אומר לך, זה יתפשט בטירוף בכל האומה.
‫כולם ירצו כזה. ‫-בסדר, אל תרשום אותי לזה.
‫בסדר. ‫-קדימה. תיפטר מהמקדחה.
‫תן לי לעזור לך. ‫-לא.
‫הזמנתי אותך מחר כאורחת וזה מה שאת.
‫אורחת, בסדר? ‫-בסדר.
‫תודה, אבל לא צריך עזרה.
‫תקשיב... הבנתי.
‫זה חג ההודיה הראשון ש...
‫שאתה מטפל בו,
‫אבל תן לי לעזור לך?
‫זה יותר עבודה מכפי שאתה חושב.
‫אוכל לומר לך למי הייתה יותר עבודה
‫מכפי שהם חשבו? ‫-למי?
‫לקבוצה קטנה שאני אוהב לכנות החלוצים.
‫ברגע שהם ירדו מהמייפלאואר,
‫יודעת מה הם עשו? ‫-מה עשו?
‫זה עבר להם.
‫כן. ‫-זה עבר להם.
‫הם הפשילו שרוולים שחורים ולבנים,
‫הם הידקו את אבזם החגורה הענק שלהם,
‫ואת אבזם הנעל ואבזם הכובע...
‫הידקו את כל האבזמים...
‫והם הניחו את היסוד לאחדות
‫שאז נשזרה
‫לתוך יריעת חיינו.
‫בסדר. אתה יודע שהחלק האחרון ‫היה פרסומת לכותנה?
‫כן, זה הגיע מהחלוצים. ‫-באמת?
‫כן. ‫-בסדר.
‫בסדר.
‫האוכל מוכן, הקישוטים גמורים.
‫אני מעולה בזה.
‫אתה גורם לזה להיראות קל...
‫קיי-ג'יזי.
‫מה זה היה?
‫אמרתי...
‫תודה לאל.
‫זה לי!
‫מה? מה זה?
‫ממתי אתה מקבל חבילות?
‫קיבלתי כרטיס מתנה ליום ההולדת שלי.
‫ל"מוצב ההישרדות של וילי הפרוע"?
‫אור חירום לכביש, כדורים לטיהור מים...
‫מה כל הדברים האלה?
‫מחר תהיה סופה גדולה.
‫אז נזדקק לזה כדי לשרוד.
‫ג'ק, אתה מתנהג בטירוף. מה קורה, חבר?
‫אני לא מטורף. אני מוכן.
‫זוכר שכתבתי עבודה על פארק ילוסטון?
‫לא, אבל נגיד שאני כן.
‫מסתבר שהוא הר געש-על,
‫וכשהוא יתפרץ,
‫ענן רעיל של אפר יכסה את כדה"א.
‫זה יהיה איש-איש לעצמו.
‫אנחנו מדברים על ביזה, קניבליזם...
‫בסדר, חבר...
‫חבר, דבר מזה לא יקרה, בסדר?
‫ואני מבטיח לך, אם זה יקרה,
‫ונהיה רעבים מספיק...
‫פשוט נאכל את צ'ייל.
‫היי, אבא?
‫מה קורה? ‫-הוא כבר מת.
‫אתה לא חייב להשפיל אותו.
‫בסדר, תראי, קוראים לזה לרכך, בסדר?
‫ניסיון אחד אחרון מהמשפחה שלך.
‫אתה בטוח שאתה לא רוצה פשוט ללכת למסעדה?
‫בשום פנים ואופן לא.
‫בסדר, טוב. אז תן לי לעזור לך.
‫אדחה את הלמידה בשעתיים.
‫לא, אני לא צריך עזרה, בסדר?
‫תתכונני לראות את הקסם.
‫בסדר, לפני שתכניס אותו לתנור,
‫כדאי שתחתוך את החוט ותוציא את הקרביים.
‫הכול חלק מהקסם.
‫יש לי תהליך משלי.
‫קודם אני מתיידד עם הציפור כפי שהחלוצים...
‫לא.
‫גמרנו עם סיפורי החלוצים. ‫אתה לבד פה. שיהיה במזל.
‫לא צריך מזל.
‫אני ממש מתנצל על זה.
‫הנה. בסדר.
‫בחייך.
‫הנה.
‫זה... פתוח!
‫הודו-הודו!
‫היי, ונדי.
‫אלוהים. ‫-הבאתי לך פאי פקאן קטן.
‫תודה.
‫לא... היית חייבת.
‫רציתי. אני...
‫תקשיבי, אני חייב לומר לך, ונדי. ‫את טבחית מדהימה,
‫ותודה רבה שאת עושה את זה,
‫אבל אני חייב לדבר איתך על משהו.
‫מה קרה שם?
‫אה, אני...
‫ניסיתי להוציא את הקרביים,
‫ודי איבדתי שליטה.
‫תן לי לעזור לך עם זה. ‫-תראי.
‫את ממש לא חייבת.
‫הופה! זה בן!
‫יודעת מה? התקשיתי קצת למצוא איזון,
‫אבל אני חייב לומר, הכול בשליטה...
‫אתה יודע מה?
‫אולי תיתן לי לעזור לך עם זה?
‫עשית מספיק. אני לא...
‫את יודעת מה עוד עשיתי?
‫אמרתי לילדיי שאני אבשל
‫את סעודת חג ההודיה...
‫וסיפרתי להם את כל הסיפור על החלוצים
‫והכול ואיך שבאו... את מכירה את הסיפור הזה?
‫בטח. ‫-בסדר.
‫אתה יודע מה אוכל לעשות?
‫אוכל לבשל את כל הסעודה אצלי,
‫תשאיר את הדלת האחורית פתוחה,
‫ואגניב הכול פנימה,
‫ותנחש איזה חלוץ בישל ארוחת ערב?
‫הזה?
‫אבא שלי אמר שאתה רוצה לדבר איתי?
‫שב, ג'קי נערי.
‫אם מדובר בזה שלעגתי לשפם שלך, אני מתנצל.
‫זה בסדר.
‫הוא פשוט בקושי גדל, השיער דק כל כך...
‫כן, ג'ק...
‫לא מדובר בשפם שלי, בסדר?
‫מדובר בך
‫ובזה שאתה חושב שסוף העולם כאן.
‫זה נכון.
‫מאז ראשית הזמן, אנשים חוזים אסונות.
‫אתה יודע שפארק ילוסטון
‫הוא הר געש-על, נכון?
‫כן, שמעתי את הפנינה הישנה הזאת.
‫הוא אמור להתפוצץ כל 60 מיליון שנה.
‫כבר חלפו 65.
‫זה לא נשמע ממש נכון.
‫באיזה אתר אינטרנט משוגע מצאת את זה?
‫ה"ניו יורק טיימס".
‫אה. ‫-כן.
‫אז בכל רגע...
‫ולכן המשפחה אסירת תודה
‫שיש לה כזאת סעודה נדיבה
‫ביום הכי מאושר בשנה.
‫חג ההודיה.
‫זה הסרט שאבא הכריח אותנו לראות?
‫שנאנו אותו.
‫כן, שנאנו אותו,
‫ועכשיו ילדיי ישנאו אותו, טוב?
‫קוראים לזה מסורת.
‫אני דווקא נהניתי מהחלק
‫שבו הם אמרו, "תודה, אבינו",
‫או בשפה מודרנית, "תודה, אבא".
‫בסדר, אתחיל עם לחם התירס.
‫לא.
‫לא נכנסים עכשיו למטבח, בסדר?
‫אבא, על מה אתה מדבר?
‫זה לא מוכן... עוד מעט.
‫אני רק מחכה שההודו יהיה מוכן.
‫בואו נצפה בסרט. קדימה.
‫שלום. ‫-היי.
‫האם... קווין פה?
‫יש לי כמה פינוקים עודפים.
‫כן, הוא פה.
‫אבל... ונדי, אפשר לדבר איתך שנייה?
‫בטח. ‫-כן. בסדר.
‫בטח. ‫-מגניב. תראי, אני...
‫אני יודעת שאת אוהבת לעזור
‫וכל הקטע עם קווין
‫כשאת... מבשלת בשבילו,
‫וזה ממש מתוק.
‫תודה. ‫-כן.
‫אבל זה העניין.
‫את מכירה את החיות
‫שלא מודעות לזה שהן מלאות,
‫אז הן אוכלות ואוכלות...
‫ואז הן מתפוצצות?
‫הבנת אותי? זה קווין.
‫זה מוזר. ‫-כן.
‫אז מה שאני מנסה לומר זה...
‫אני לא רוצה שתיפגעי
‫כי את אדם ממש מתוק.
‫אבל אני... חושבת שכל עוד את מאכילה אותו,
‫הוא לא יאמר לך את האמת.
‫הבנתי.
‫אז לפני שזה ילך רחוק יותר,
‫פשוט רציתי לעזור לך
‫ולגדוע את זה באיבו, את יודעת?
‫את מחבבת אותו.
‫את מנסה להניא אותי מלחבב אותו ‫כי את מחבבת אותו.
‫בסדר. אין דבר רחוק יותר מהאמת.
‫שמעת את כל הקטע
‫על החיה המתפוצצת, או...?
‫שמעתי.
‫עכשיו תשמעי את זה, זונה.
‫זונה. בסדר. נעשה את זה.
‫אני מנסה לפתוח את צנצנת המלפפונים הזאת
‫כבר עשרה חודשים.
‫לא אעזוב לפני שהמכסה ייפתח.
‫את מבינה אותי?
‫הצד האחר של ונדי. אהבתי.
‫לא אהבתי את ה"זונה"
‫אז הנה מה שיקרה.
‫קחי את הקרחום הקטן,
‫ועופי מפה
‫או שתראי את הצד האחר של ונסה.
‫תקשיבי, אני צריכה... ‫-קחי את הקרחום,
‫ועופי, ונדי.
‫לדעתי קווין... ‫-קחי את הקרחום,
‫ועופי, ונדי!
‫זאת... הייתה ונדי? ‫-כן, וסילקתי אותה.
‫למה עשית את זה? ‫-כי אתה לא היית מסלק,
‫אז טיפלתי בעניין.
‫על לא דבר.
‫סיכמנו לדבר אחרי שהיא תביא ‫את כל האוכל לחג ההודיה.
‫אוי.
‫כן.
‫בסדר, חבר'ה, בואו. תקשיבו.
‫ארגנתי שם הכול,
‫ואם הכול היה תלוי בי,
‫היינו עמוק עכשיו ברוטב.
‫אבל התכנית השתבשה, ונסה.
‫אז נראה לי שפשוט נלך למסעדה.
‫נעשה את זה.
‫לא. יש סופה. אי אפשר לצאת.
‫יש מצב חירום.
‫לא. מכבי האש היו מתקשרים אליי.
‫הטלפון מת.
‫למישהו יש מטען לאייפון ארבע?
‫ארבע? אייפון ארבע?
‫בסדר, כדאי שאלך.
‫רגע, אז בעיקרון,
‫אנחנו תקועים פה בלי אוכל?
‫עדיין אוכל להכין לחם תירס!
‫בסדר, הנה, נהדר. ‫ויש לי ארגז שלם של צ'יפס חזיר,
‫אז אנחנו... בסדר. טוב.
‫יופי. הפסקת חשמל.
‫וזה מתחיל.
‫אני פוחד, אבא.
‫צ'ייל בדיוק כינה אותי "אבא"?
‫לא ידעתי מה לעשות. אתם יודעים?
‫ואני... הלכתי הלוך ושוב.
‫ידעתי את זה. זה...
‫לא עמד להשתפר,
‫אז הייתי חייב לקבל החלטה,
‫וזמני אזל.
‫וברגעים האלה אתה...
‫מבין מי... אתה, אתם יודעים?
‫ואני...
‫עשיתי את זה. לקחתי יוזמה ו...
‫לחצתי על ההדק...
‫וקניתי כרית חדשה.
‫קצף זיכרון... זה שינה את חיי.
‫לעוד מישהו יש סיפור? מי עכשיו?
‫אבא, אנחנו יושבים בחושך. זה דפוק.
‫לא ייאמן שלא הכנתי לחם תירס.
‫שרה, אל תזכירי אוכל. אני מורעבת.
‫אילו הכנסת אותי למטבח, ‫הייתי מכינה את לחם התירס,
‫אבל לא, היית עסוק בזיוף בישולים.
‫בסדר. שרה, בחייך. די כבר, טוב?
‫תראי, כולנו עברנו הרבה.
‫סיפרתי את סיפור הכרית שלי.
‫הוא לא צץ הרבה, בסדר?
‫באמת, מספיק עם לחם התירס.
‫זה לא סיפור רציני.
‫זה היה בשביל אימא.
‫תסתלק.
‫שרה, מה קורה?
‫כלום.
‫בחייך.
‫דברי איתי, בסדר?
‫בשנה שעברה למדתי מאימא להכין לחם תירס,
‫ו... זה הדבר היחיד שהיא לימדה אותי להכין.
‫אני מצטער. לא ידעתי.
‫תקשיבי.
‫בשנה הבאה תכיני את לחם התירס, אני מבטיח.
‫או כשהחשמל יחזור,
‫מה שיקרה קודם.
‫מבטיח? זה חשוב לי מאוד. ‫-כן.
‫ולמעשה, כשתכיני אותו,
‫תשמשי במסובב התפודים שלי...
‫הקטע עם המקדח.
‫הוגשה בקשה לפטנט.
‫אבא, מה אם אומר לך שאני יכול להשיג אוכל?
‫היפותטית.
‫שנייה. יש לך אוכל?
‫אני אולי יודע איפה יש.
‫ג'ק... יש לך... אוכל?
‫לפני שאענה, אני רוצה בועת ביטחון
‫שתגן עליי מפני כעס.
‫זה מתחת למיטה שלו.
‫מנות קרב ארוזות.
‫גם יש לו תנור.
‫זה בארגז בארון שכתוב עליו "סוודרים",
‫אבל אלה לא סוודרים, זה אוכל.
‫לא יפה. אבא, חכה!
‫לא! מאוחר מדי!
‫אני עומד לחפור בארגז סוודרים!
‫ללחם התירס יש כזה ריח טוב.
‫תודה. זה המתכון האהוב על אמי.
‫מה יש לך?
‫ספגטי וכדורי בשר, וזה לא משהו.
‫תן לי סטייק, בסדר?
‫הנה, לחם תירס.
‫כן, על זה דיברתי.
‫כן, בסדר. את יודעת מה, מתוקה?
‫אני אוהב אותך,
‫ונאכל את זה בכל שנה, בסדר? מסורת.
‫טוב, אני חייב לומר...
‫עשית עבודה טובה, ‫בייחוד כשבישלת על תנור מחנאות.
‫אתה יכול לירוק. ‫-לא נראה לי שאני יכול.
‫זה נדבק לחך שלי.
‫כן. זה שם.
‫אבל זה היה טעים.
‫אילו דובר באדם אחר,
‫לא הייתי אוכל, אבל זה טעים.
‫קיבלתי את ההודעה שלך.
‫אמרת שאתה רוצה לדבר?
‫כן, תראי...
‫אני פשוט שמח שהזדמן לנו
‫לשבת באותו לילה ולפתור הכול.
‫אני מקווה שאת בסדר.
‫אני בסדר.
‫אני מבינה שאתה עדיין לא מוכן לשום דבר.
‫זה הגיוני.
‫תראי, את טבחית מדהימה.
‫ו...
‫אני אוהב לאכול.
‫למה צריך להפסיק לעשות את זה
‫רק כי אנשים אחרים לא מבינים?
‫אני לא יודעת.
‫אני לא יודעת. אני מניחה שאני פשוט...
‫אני צריכה עוד זמן לחשוב.
‫אני מבין.
‫אני... דוחף.
‫אבל אולי נוכל... להתחיל בקטן.
‫תביאי בראוניז או "משה בתיבה".
‫בשמחה.
‫בסדר, אז... זה מה שנעשה.
‫נתקדם לאט.
‫חטיף אחר חטיף.
‫בסדר.
‫אני מניחה שנתראה. ‫-כן.
‫נתראה.
‫אתה יודע, הכנתי קודם טקיטוס.
‫תביאי אותם. ‫-בסדר.
‫אל תשכחי את הגואקמולי! ‫-בחיים לא!