‫מר גייבל, אזעקת הפחמן החד חמצני הופעלה ‫בחדר שלי אתמול בלילה.
‫אתה יודע, זו רק התראה שהסוללה חלשה.
‫לא. אני חושב שזה יותר רציני מזה.
‫ובכן, האם היא נשמעה ככה? כמו...
‫או שאולי יותר כמו...
‫לא, אף לא אחד מאלה. זה היה...
‫אוקיי, זו לא הייתה אחת מהאופציות.
‫אם לא תיקח את זה ברצינות, גם אני לא...
‫לא. אני לוקח את זה ברצינות!
‫ככה זה נשמע!
‫זה נשמע כמו דינוזאור שעומד להמליט גורים.
‫טוב, בסדר, אבל רק שתדע.
‫אם זה פחמן חד חמצני, אז בזמן שכולם ‫ינשמו את נשימתם האחרונה
‫אתה תאמר: "לו רק הקשבתי לצ'ייל."
‫כל עוד אני לא צריך להקשיב לצ'ייל עכשיו,
‫אני אתמודד עם זה.
‫מה אתה עושה? תתלבש. ג'קי ופיטר ‫יהיו כאן בעוד חצי שעה.
‫תודה על ההתראה. ‫אני מרגיש כמו אידיוט עכשיו.
‫הם באים, ואני לבוש ככה? ‫את חייבת לעזור לי שוב.
‫מי הם ג'ק ופיטר?
‫ג'קי ופיטר. זה הזוג הנחמד ‫שאנחנו רואים במיסה כל שבוע.
‫למה צריכים חברים חדשים?
‫האם זו לא סתירה בפנים לחברים ‫שכבר יש לנו? את יודעת?
‫כאילו שנאמר, "אתם יודעים?
‫חשבנו על זה, ו... אתם לא מספיק טובים."
‫תראה, אני אוהבת את החברים שלך,
‫אבל בכל פעם שיוצאים איתם, ‫אתה מספר סיפורי שוטרים ישנים.
‫אני מתכוונת, ברצינות, כמה פעמים ‫אפשר לשמוע את הסאגה על חנות הבייגלים?
‫וואו!
‫אני... עוצר שוד מזוין, כמעט וחוטף קליע,
‫אבל ככל הנראה, הסיפור הזה לא מספיק ‫מרתק עבורך.
‫אוקיי, כי שמעתי אותו כבר 500 פעמים. ‫אני יכולה לספר אותו בעצמי.
‫"אז, הלקוחות על הרצפה,
‫ואני מאחורי מדף גבינת השמנת,
‫והזמן אוזל, אבל אני ‫יודע שאני צריך לעשות משהו...
‫מהר." ‫-אוקיי.
‫אני לא מסובב את הראש ככה... ‫-אתה עושה את זה בדיוק ככה.
‫לא, זה יהיה כיף.
‫נשתה משהו כאן, ואז נלך למסעדה ‫הלבנונית החדשה.
‫אני לא אוהב אוכל לבנוני.
‫מעולם לא אכלת אוכל לבנוני.
‫אני כבר יודע בראש שאני לא אוהב אותו.
‫אבל ג'קי ופיטר הם כיפיים.
‫הם הולכים לקונצרטים. שניהם עומדים ‫לקבל רישיון צלילה.
‫אני לא אוהב צוללנים. אני איש של אדמה יבשה!
‫והנה מגיעים הכללים.
‫הנה מתחילים הכללים. אוקיי, ‫אם הוא טבעוני, אני מחוץ לעניין.
‫אם הוא ישן עם כרית באורך גוף מלא, ‫אני גם בחוץ.
‫אם יש לו לטאה או דג נדיר...
‫כן אני יודעת איך אתה מרגיש לגבי אנשי דגים.
‫לא, אנשי דגים הם הגרועים מכולם.
‫ואם הוא משתמש בקרם לחות, אני לגמרי בחוץ.
‫היי, אתה משתמש בקרם לחות.
‫יבש כאן. מה את רוצה שאעשה?
‫החימום מכוון לטמפרטורה גבוהה.
‫ואת לא קונה את הקרם שאני אוהב.
‫ובכן, כן, בגלל שהוא עולה 50 דולר לבקבוק,
‫ואתה מורח אותו כמו ממרח מיונז.
‫כי הוא עבד. עכשיו זה כאילו שאני מלטף פיל.
‫אוקיי. זה יתקן את דליפת הגז הקטנה שלך.
‫האם יש דרך לוודא את זה?
‫אם זה היה עד כדי כך חמור, ‫לא היית מתעורר הבוקר.
‫חדשות טובות. אליסון תהיה השושבינה שלי.
‫פנטסטי!
‫חשבת מי יהיה השושבין שלך?
‫לא באופן ספציפי.
‫יש לי חברים טובים באנגליה, וכמובן, גם כאן.
‫אז, הרבה אופציות. ‫-אין לך אף אחד, נכון?
‫לא, אין, ותודה שאת מצביעה על זה.
‫לא יכולתי שלא לשמוע...
‫ואני מה זה עסוק,
‫אבל אוכל לפנות קצת זמן אם ‫אתם צריכים שושבין.
‫הו, דוד קייל, אתה לא צריך לעשות את זה.
‫אתה בקושי מכיר את צ'ייל.
‫אני מכיר מספיק, ‫ומה שאני רואה מוצא חן בעיניי.
‫כל הלקוחות על הרצפה.
‫ואני מאחורי מדף גבינת השמנת.
‫הזמן אוזל. ידעתי שאני צריך ‫לעשות משהו.
‫מהר.
‫זו חנות הבייגלים ברחוב סאנרייז?
‫אני הולך לשם כל הזמן. ‫-מתוק, חכה רגע. אבל תמשיך.
‫אז אתה מאחורי גבינת השמנת...
‫הבחור רוקן את הקופה...
‫הבחור רוקן את הקופה.
‫אני מתגנב מאחור, מצמיד את האקדח לאוזנו,
‫ואומר, "היי. חנות הבייגלים סגורה."
‫הוא לא ראה אותך מתקרב? ‫-לא. יש לי צעד קליל.
‫אם הייתי הולך על נייר אלומיניום, ‫לא היית יודע את זה.
‫להיות כירופרקטור זה לא ‫מלהיב כמו להיות שוטר.
‫הו, די.
‫שתדעו, פיטר הוא אחד הכירופרקטורים ‫הטובים על האי.
‫באמת? ‫-תראה להם את הידיים. הם כמו קסם.
‫רואים? תגיד להם במי אתה מטפל.
‫אני לא אוהב לפרוק עצמות ולספר על זה אבל...
‫אני עובד על שני שחקנים מהליגה הלאומית.
‫היי. ‫-וואו!
‫בחייך, אתה נוסע לפלורידה לאימון האביב ‫בכל שנה.
‫לכן קנינו את הדירה ההיא.
‫רואים, זה החלום שלי, ללכת לשם ‫ולראות כמה משחקים.
‫אתם צריכים לבוא ולהיות בדירה שלנו.
‫כן. ‫-כן.
‫אני לא יכול להבטיח, אבל...
‫אולי תוכל לעשות כמה חבטות אימון לפני משחק.
‫זה יהיה מדהים.
‫היי, אני אביא לכם עוד בירה. ‫-אותו מחיר? אני בפנים.
‫מה אתה עושה?
‫אני מביא לפיטר כרטיס חבר באגודת השוטרים.
‫באמת? אתה אף פעם לא מחלק אותם לאחרים.
‫תראי, הוא בחור טוב, את יודעת?
‫ולא יודע, אם אי פעם יעצור אותו שוטר בצד,
‫אני רוצה שהחבר'ה לא יעשו לו חיים קשים. ‫-מישהו אוהב מישהו!
‫הם יכולים לשמוע אותך!
‫זה מה שקורה כשאתה ‫מרחיב את מעגל החברים שלך.
‫אימוני אביב בפלורידה. ‫אתה חייב להודות שצדקתי.
‫אוקיי, זה טוב, אבל בואי לא ‫נגזים עם זה, טוב?
‫היי, קוו?
‫כן?
‫מה דעתך שנוותר על האוכל הלבנוני ‫ופשוט נזמין פיצה?
‫כן, זה יעבוד.
‫אני חושב שאני מתאהב בו.
‫- מרכז בריאות לוויטאון ‫מרפאת שיניים, עור וכירופרקטיקה -
‫קווין! ‫-היי, פיט!
‫אני שמח שבאת.
‫טוב, נו, אתה יודע, חשבתי שאנסה.
‫מתכונן לאימוני האביב, או מה שלא יהיה.
‫למה שלא תעלה על השולחן? ‫נעיף מבט מתחת למכסה המנוע.
‫בטח. אוקיי.
‫מרגיש שלא בנוח איפה שהוא? ‫-רק במחסן.
‫זו בדיחת חתן עתידית.
‫בסדר. היי. האם עשית טיפול כזה בעבר?
‫לא. הפעם הראשונה שלי.
‫אוקיי, אז ניקח את זה בקלות בפעם הראשונה.
‫קח אוויר.
‫ותנ...שוף!
‫איך זה מרגיש? ‫-מרגיש טוב.
‫יש לך ציפור קטנה על הכתף.
‫יש מה? ‫-ציף, ציף!
‫יש מה? ‫-ולנשוף!
‫תזהיר אותי לפני.
‫עוד ציפור על הכתף השנייה.
‫לא צריך עוד ציפורים.
‫ציף, ציף, ציף! ונשוף!
‫אוקיי.
‫יש זחל על עצם הזנב שלך.
‫אתה יכול להשאיר אותו שם.
‫ונשום. ‫-שיישאר.
‫ונשוף!
‫טוק, טוק!
‫וואו, ברנש, דפקת את הגב?
‫לא, אני קומקום תה קטן.
‫כן, הוא דפוק!
‫היי, יש לך כירופרקטור טוב?
‫זה שיש לי דפק אותי לגמרי.
‫כן, ד"ר וונג.
‫אני אשלח לך את המידע שלו.
‫אני קורא לו "הלוחש לצד האחורי".
‫כשאני אומר את זה בקול רם, ‫זה לא נשמע כמו כינוי מוצלח.
‫הו, אלוהים. ‫-היי!
‫הייתה לי ארוחת צהריים נהדרת עם ג'קי. ‫היא כל כך מצחיקה.
‫הו, כן? ובכן כשאת היית במסיבת הצחוקים שלך,
‫בעלה פרק אותי כמו חטיף.
‫מה?
‫כן, הוא ריסק אותי, דונה. "ו... נשוף!
‫נשוף!"
‫הו, מתוק, אז רק... ‫חזור אליו ותן לו לתקן את זה.
‫יצאת מדעתך? אני לא ‫נותן לו הזדמנות שנייה עם זה!
‫אני מתקשר לאיש של קייל.
‫הו, לא. אתה צוחק עליי. ‫-מה?
‫הוא עובד בבניין של פיטר.
‫אתה לא יכול ללכת לשם. מה אם יראה אותך? ‫מה תגיד?
‫אולי משהו כמו,
‫"בחרת במקצוע הלא נכון. אתה גרוע!"
‫בסדר.
‫מתוק, אלה החברים שלנו מהכנסייה.
‫אנחנו לא יכולים לפגוע בהם. ‫-לא אכפת לי לפגוע בהם.
‫לא יכול לקשור את השרוכים.
‫טוב, אם להיות כנים...
‫גם קודם זה לא היה קל, נכון?
‫טוב, בסדר. אני אברר מתי פיטר לא עובד,
‫ואתה יכול ללכת לאיש של קייל ‫כשהוא לא עובד, אוקיי?
‫אוקיי, את יכולה לעשות את זה מהר, בבקשה? ‫יש לי התכווצויות.
‫זה מרגיש כמו פעימות לב בישבן.
‫בחייך.
‫זה כאילו שיש לך ארנב קטן ומפוחד שם.
‫על איזה סוג של מסיבת רווקים חשבת? ‫רגועה או הוללת?
‫בהחלט הוללת.
‫רגועה. ‫-רגועה.
‫תראה, אני חושבת שאנחנו מקדימים את עצמנו.
‫אתה יודע, עוד לא בחרנו שושבין.
‫תראו, אני לא רוצה שתפסלו אותי
‫בגלל מה שקרה ביני ובין אביך בחתונה שלו.
‫מה? ‫-כן, הוא בחר את החבר שלו סטיב
‫שיהיה השושבין שלו על פני בן משפחתו.
‫האם נפגעתי? בהחלט.
‫האם אמרתי דברים לא נאותים בחתונה?
‫בטוח.
‫כן, אבל הנה העניין.
‫פמליית החתונה תהיה מורכבת מאנשים צעירים,
‫ששותים ומתהוללים. אתה תהיה אומלל.
‫את צוחקת? אני אוהב להשתולל כמו כל אחד אחר.
‫אבל אם את חושבת שהגיל שלי הוא בעיה...
‫וואו.
‫יש לך קסם נערי. ‫-לא, ממש לא.
‫בהחלט, אם אני צובע את השיער ‫ולובש מכנסי ג'ינס צרים,
‫אני נראה בדיוק כמו הבחור ‫מלהקת מאצ'בוקס טוונטי.
‫זה מדהים.
‫קח אוויר.
‫ותוציא.
‫וזהו. סיימנו.
‫וואו.
‫היי.
‫וואו.
‫אתה... מדהים.
‫תודה.
‫אל תשכח לקחת קצת עוגת בננה בדרך החוצה.
‫אני אקח.
‫היי! הנה הוא! ‫-היי!
‫מה אתה עושה כאן?
‫רק באתי לראות אם יש לך תור פנוי,
‫אבל אמרו שאתה לא עובד היום, אז...
‫היום אני בדרך כלל עושה עבודת ניירת. ‫אני יכול לפנות לך זמן.
‫לא. תעשה את מה שאתה צריך. ‫אני אתקשר בפעם אחרת.
‫תמיד יש לי זמן בשבילך.
‫אנחנו צריכים להכין אותך לאימון החבטות!
‫כן. ‫-רק תגיד שאתה רוצה.
‫אני רוצה.
‫הו, אלוהים.
‫מתוק, אין יותר ממתקים מתחת למיטה. ‫שאבתי אבק הבוקר.
‫הוא עשה לי את זה שוב, דונה. ‫-מה?
‫הו מתוק! אבל הוא לא היה אמור לעבוד היום.
‫אני יודע, אבל ככל הנראה אני איש חשוב מאד!
‫ולא רק זה. כשעמדתי ללכת,
‫הוא מבחין שאחת המותניים שלי לא במקום.
‫אז הוא אומר, "אתה צריך לקבוע תור למחר."
‫אני לא הולך, דונה. אני לא עושה את זה. ‫-מתוק, אתה חייב.
‫דיברתי עם ג'קי היום. ‫הם ירשו לנו להשתמש בדירה שלהם
‫בפלורידה בשבוע הבא, ויש לי חופש מהעבודה,
‫וקנדרה תשמור על הילדים
‫ומתוק, אני מאוד רוצה את חופשת החוף הזאת.
‫את רוצה אותה? אז תלכי את לד"ר פורק-הרבה.
‫טוב, בסדר. אני אלך.
‫כלומר, בחייך, אני חושבת שאתה מגזים קצת.
‫ובכן, חבל שקווין לא יכול היה לבוא היום.
‫הייתי קצת תפוסה, אז ‫הוא נתן לי את התור שלו.
‫איזה בחור נדיב. ‫-כן.
‫אוקיי. קחי נשימה עמוקה.
‫ולנ...שוף!
‫יש לך חופש תנועה שם. את מרגישה?
‫כן. ‫-יש לך חיפושית קטנה על הכתף.
‫מה? ‫-ולנ...שוף!
‫היי! ‫-היי!
‫היי. ‫-איך היה הטיפול שלך?
‫בסדר. פיטר מעולה. זה רק...
‫אתה כזה תינוק.
‫למה שלא תבואי ותשבי איתי?
‫את הולכת קצת עקום. ‫-לא.
‫פשוט הולכת. אתה מסתכל עלי עקום. תפסיק.
‫כן, בדיוק ככה.
‫כן.
‫טוב, בסדר!
‫מתוק, הוא ריסק אותי.
‫אמרתי לך שזה מה שיקרה!
‫זאת הסיבה שאני לא אוהב אנשים חדשים!
‫לפחות השגתי לנו את הנסיעה לפלורידה. ‫על לא דבר.
‫כן.
‫הו, לא.
‫אם אתה אוהב אותי אפילו קצת, ‫תקום ותפתח את הדלת.
‫דיברתי עם כפות הרגליים. הן לא מגיבות.
‫בחייך.
‫יבוא! ‫-יבוא!
‫היי. ‫-היי.
‫אז חשבתי שאביא לכם כל ‫מה שאתם צריכים עבור הדירה.
‫הכול כאן. תג חנייה, מפות, ו...
‫יש לי טובה לבקש, ותרגישו חופשיים להגיד לא.
‫הבת שלי מנגנת בכינור, וזה...
‫לא. ‫-תשתוק.
‫קוו! הוא צוחק. תמשיכי.
‫יש לה רסיטל הלילה, ואני לא אוהבת ‫להיות אימא כזאת.
‫אבל נשמח אם תהיו בקהל.
‫אין צורך להוסיף מילה. נהיה שם.
‫מעולה. ‫-אוקיי. מושלם.
‫אז, שאצא בעצמי, כי אתם נראים...
‫את יכולה לעשות את זה. ‫-הדלת עדיין שם.
‫יבוא!
‫מה קורה, משפחה?
‫דוד קייל, מה עשית?
‫אני לא יודע על מה את מדברת.
‫אני חושב שהיא מדברת על השיער, הבגדים, ‫והעיניים הכחולות המדהימות.
‫אלה עדשות. הצבע נקרא "כחול קרח".
‫והרבה אנשים אומרים שאני נראה ‫כמו דניאל קרייג צעיר.
‫או האסקי סיבירי זקן.
‫עבדתי על הנאום בשבילכם,
‫ואני רוצה לתת לכם טעימה ממנו ‫כדי שתדעו למה לצפות.
‫אוקיי. ‫-אוקיי.
‫ברוכים הבאים. אני קייל גייבל, השושבין.
‫מה אני יכול לומר על קנדרה וצ'ייל?
‫שני צעירים, הכי ברי מזל בעולם, ‫שמצאו אהבת אמת.
‫אני מצאתי אהבה פעם. רציתי להתחתן איתה,
‫אבל היא אמרה שהיא לא... מרגישה את זה.
‫נמשיך, ברנדה. אני מקווה שאת וטד מאושרים,
‫ולא אכפת לי כמה חנויות לנעלי נשים יש לו.
‫וכן, זה הייתי אני שעקב אחריך ‫מחוץ לבית אימך ביאפאנק.
‫אוקיי, דוד קייל.
‫אתה יודע, אני חושבת שקיבלנו טעימה.
‫הרבה טעם.
‫אתם שונאים את זה?
‫ידעתי.
‫אחזתי במחבט חזק מדי.
‫אין פלא שמעולם לא הייתי שושבין.
‫פספסתי את זה עם אחי, ועכשיו איתכם.
‫לא, דוד קייל, תפסיק.
‫אנחנו רוצים שתהיה השושבין.
‫מה?
‫זה יהיה לי לכבוד אם תהיה שם עבורי.
‫כל אדם שמוכן לעבור את כל... זה...
‫יהיה שושבין מעולה.
‫ואנחנו נעזור עם הנאום... ועם השיער.
‫חכו.
‫אתם עושים את זה מתוך רחמים?
‫לחלוטין. ‫-כן.
‫בכל מקרה, אני בפנים.
‫טוב, אני צריך לחתוך את המכנסיים ‫כדי לצאת מהם.
‫מתי זה יגמר? אני גוסס.
‫אני חושבת שזה הסוף. אני מקווה.
‫בראבו!
‫היי, חבר'ה, זו הילדה שלי. קומו!
‫בראבו!
‫יה!
‫בראבו!
‫אז יש לנו את המפתחות.
‫אנחנו רק צריכים לסיים לארוז, ואז,
‫אם ד"ר וונג הוא טוב כמו שאתה אומר שהוא, ‫אז אנחנו בדרך. החופשה הכי טובה אי פעם!
‫הן, כן, ואת צריכה לנסות את עוגת הבננה שלו.
‫אני אביא לך קצת. ‫-כן.
‫הו, זה בדיוק כאן. ‫-תביא.
‫יש. ‫-אוקיי.
‫אני לא יודע מאיפה הבננות שלו, אבל ‫אלוהים נישק אותן.
‫בוגדים, זוג.
‫השולחן שלכם מחכה.
‫פיטר. מה אתה עושה כאן? ‫-אתה יודע מה? אל תגידו כלום.
‫אני יודע שנפגשתם עם ד"ר וונג מהצד.
‫אנחנו מצטערים. ‫-אנחנו מצטערים.
‫אתם יודעים? זה כואב.
‫אז, איפה זה משאיר אותנו לגבי פלורידה?
‫זה לא הולך לקרות.
‫לפחות כשלקוחות אחרים עוזבים אותי,
‫יש להם את ההגינות להסתכל לי בעיניים ולומר,
‫"אתה כירופרקטור גרוע!"
‫האיש רוקן את הקופה.
‫התגנבתי מאחוריו, הצמדתי את ‫האקדח לאוזן שלו,
‫ואמרתי, "היי, חנות הבייגל סגורה."
‫וואו. ‫-זה מדהים.
‫זו חנות הבייגלים ברחוב סאנרייז?
‫זה בדיוק ליד מכון אימוני הבר שלי.
‫תמיד רציתי ללכת לשם, אבל ‫הכיתות תמיד מלאות.
‫החברה שלי מנהלת אותו. ‫-מה?
‫אתן לך את הכרטיס שלה.
‫זה יהיה נהדר.
‫אתה אדם אמיץ, קווין. תודה על השרות שלך.
‫אתה צוחק? אין בעיה. היי, אתה אוהד של המטס?
‫אוהד מושבע!
‫אתה יודע מה?
‫אנחנו צריכים לרדת לפלורידה, ‫לתפוס קצת אימוני אביב!
‫הייתי רוצה מאוד, אבל...
‫אני לא יכול להשאיר את הדגים לבד להרבה זמן.
‫לילה טוב לכם.
‫תנעלי כשתסיימי, דונה!