Title: Kalifornia Year: 1993 Duration: 01:58:15 Subtitles Source: Yes
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫בראד פיט ‫ג'ולייט לואיס
‫דיוויד דוכובני ‫מישל פורבס
‫"קליפורניה"
‫תודה.
‫אני יכולה לעשן? ‫-בטח.
‫הגפרורים שלי נרטבו. ‫יש לך מצית?
‫כן, כאן באיזה מקום. ‫זו המכונית של אשתי.
‫הנה.
‫במאי: דומיניק סנה
‫זכור לי טיול שנתי ‫לבניין ה"אמפייר סטייט".
‫ממבט על נראו המוני האדם ‫ברחובות כנמלים.
‫הוצאתי מטבע מכיסי, ‫והתפתח דיון מה יקרה
‫אם אשליך אותו והוא ינחת ‫על ראשו של מישהו.
‫כמובן שלא עברתי את הקו ‫ולא השלכתי את המטבע.
‫אני לא מאמין שארלי גרייס ‫ידע על קיומו של קו שכזה.
‫אני מדבר על מוחו של רוצח ‫סדרתי שאמור לשאת באשמה.
‫אדם שאין ביכולתו להבחין ‫בין טוב לרע, כמו ילד.
‫החוק אמור להתייחס אליו ‫כאל ילד.
‫אסור לכלוא אותו ובטח שלא ‫להוציאו להורג. -עוד פעם.
‫הדבר הבא שתגיד הוא שהכול ‫קשור לאי תפקודו של המוח,
‫להפרעות ביוכימיות ‫ולחוויות ילדות קשות.
‫ובכן, זו עובדה.
‫רוב האומללים האלה סובלים ‫מחוסר איזון כימי חמור במוח.
‫אתה חושב ששמתי מספיק טקילה? ‫-לא נראה לי.
‫הפתרון טמון במחקר ובטיפול ‫רפואי תוך השגחה צמודה,
‫לא בכיסא החשמלי. ‫-זה נהדר, בריאן.
‫אלא אם כן יהיה זה ראשה ‫של אמך שיימצא במקרר.
‫כן, אך הוצאת הרוצח להורג ‫לא תשיב אותה לחיים, נכון?
‫תודה לאל. ‫-אז כולם מתבדחים מדי פעם.
‫כן, אבל זה בטח יגרום לך ‫להרגיש טוב יותר, נכון?
‫לא, בעצם...
‫בעצם, זה לא יגרום לי ‫להרגיש טוב יותר.
‫בריאן, העניין הוא ‫שאלה אנשים אכזריים, נקודה.
‫אפשר לקבל מנת צ'ילי? ‫שתהיה חריפה.
‫אני מיד מגיעה.
‫ישו היה אישה...
‫בדמותו של גבר בעל ‫שבעה ראשים ושבעה זנבות.
‫תארזי לי את זה.
‫ישו היה אישה...
‫בדמותו של גבר בעל ‫שבעה ראשים ושבעה זנבות.
‫ישו היה אישה...
‫בדמותו של גבר בעל ‫שבעה ראשים ושבעה זנבות.
‫תמיד ידעתי שאהיה סופר...
‫אך יש הבדל גדול בין ‫כתיבת מאמר לבין כתיבת ספר.
‫- ברדבורי, מחסן טקסטיל, ‫פיטסברג, פנסילבניה -
‫אני יודע. כתבתי מאמר.
‫כל מה שרציתי לדעת על רוצחים ‫סדרתיים נכנס ל-4 עמודים.
‫בריאן, מה אנחנו עושים כאן? ‫-תחקיר.
‫תראי את המקום הזה. תוכלי ‫לצלם כאן תמונות נהדרות.
‫כאן החל הסיוט הארוך שלה.
‫אבא שלה עבד כאן ‫במשמרת לילה.
‫רוב הלילות הוא לקח ‫אותה איתו.
‫היא הייתה בת 11.
‫המנוול ידע, מן הסתם, שרעש ‫המכונות יגבר על זעקותיה.
‫בעקבות המאמר הזמינו ממני ספר ‫ושילמו לי מקדמה,
‫אבל הוצאתי את כולה על ‫שכר דירה ומכונית פתוחה.
‫הייתי מוכרח לכתוב את הספר, ‫והייתי תקוע עם הכתיבה.
‫את המעט שידעתי על רוצחים ‫סדרתיים למדתי בספרייה,
‫והדבר היחיד שידעתי בוודאות
‫הוא שאנשים לא רוצחים ‫זה את זה בספריות.
‫היא רצחה את ‫קרבנה הראשון כאן.
‫מצאו אותו תחוב בפינה ההיא.
‫את קרבנה השני מצאו שם.
‫תוכלי לדמיין את הזעם והכאב ‫שהיא ודאי חשה כשחזרה למקום?
‫הקרבן שב לזירת הפשע
‫ונעשה רוצח בעצמו.
‫לאן כולם הלכו?
‫זה לא לקח כל כך הרבה זמן.
‫מידה 38.
‫זו המידה, נכון?
‫ארלי, אתה הכי שיש.
‫יום הולדת שמח, אדל. ‫-תודה, מתוק, הן מדהימות.
‫זה מזכיר לי את סינדרלה...
‫כשהנסיך החזיר לה ‫את נעל הזכוכית,
‫רק שאלה אדומות ולא שקופות.
‫ויש כאן זוג. ‫זה הצ'ילי שלי?
‫מתוק.
‫יום הולדת שמח לי. תודה.
‫בסופו של דבר, ‫היה ערב מעניין, נכון?
‫החברים המרתקים שלך ‫והשיחה המאלפת...
‫לא, אני מתכוון למחסן. ‫אני לא מסטול עד כדי כך.
‫אה, המחסן. למען האמת, כן, ‫זה היה די מעניין.
‫זה בהחלט היה שיא הערב.
‫את מבינה, רק השהות ‫במקום בו הכול קרה...
‫יכולתי כמעט...
‫תוריד את החולצה.
‫כן, גברת.
‫בוא הנה.
‫ארלי.
‫ארלי. -מה?
‫אני אהיה כאן כשתחזור.
‫תכניסי את הציצי, אדל.
‫חכה, שכחתי, ‫מר דיבולד עבר כאן אתמול.
‫הוא אמר שאם לא נשלם לו ‫עד סוף החודש,
‫הוא יעיף את הת-ח-ת ‫שלנו החוצה.
‫זה מה שהוא אמר לך?
‫אתה תדבר איתו? ‫-טוב... שתקו כבר!
‫אם הוא יחזור לכאן, ‫אל תפתחי את הדלת.
‫ואם הוא ישמע שאני כאן?
‫הבאתי לנו אוכל סיני. ‫שמעת מהגלריה?
‫הבאת את השקופיות שלך?
‫מה הם אמרו?
‫אתה יודע, אותו הסיפור, ‫יום אחר. -אידיוטים.
‫גרפי מדי. מוחצן מדי.
‫לא מתאים לקהל הרחב. ‫ושכחתי מה...
‫את לא רוצה להתאים ‫לקהל הרחב.
‫אני יודעת.
‫פשוט... ‫למי אכפת, נכון? לא לי.
‫אלוהים, אני גוועת כאן.
‫למה אנחנו לא עוזבים? למה, ‫לעזאזל, שלא נסתלק מכאן?
‫למה שלא נעבור לקליפורניה? ‫למה לא?
‫פשוט ככה? ‫-כן, פשוט ככה.
‫כן...
‫מה בכלל ידעתי על קליפורניה?
‫עבור אנשים מסוימים,
‫היה זה עדיין מקום ‫התגשמות החלומות והתקוות,
‫הזדמנות להתחלה חדשה.
‫צריך רק להגיע לשם ‫וכל השאר יהיה בסדר.
‫ואם שם לא יהיה טוב...
‫טוב, מן הסתם לא יהיה טוב ‫בשום מקום אחר.
‫אדל.
‫של מי המכונית שחונה בחוץ? ‫-היא לא נמצאת.
‫תראו מי הגיע לבקר.
‫ואני אמור להתייצב אצל קצין ‫המבחן שלי רק מחר בשתיים.
‫ארלי, אתה אמור ליידע אותי ‫כשמפטרים אותך. -כן...
‫עברתי במפעל המראות היום.
‫השארת שם בלגן רציני. ‫-לא באשמתי.
‫מסוכן שם ‫והתייחסו אליי חרא.
‫מעולם לא התייחסו אליך יפה, ‫נכון, ארלי?
‫אבא שלך נטפל אליי ‫אחרי שזרק אותך מהבית,
‫בגלל שגנבת את הצמיגים ‫של המשאית שלו.
‫המשטרה ממש הגזימה כשלא ‫נתנה לך להכניס למוזג ההוא.
‫אתה יודע מה, ארלי?
‫אני בטוח שאלוהים ייטפל ‫אליך בבוא יום הדין.
‫חכה רגע, אין לי שום דבר ‫נגד אלוהים, מבין?
‫רק נגד האנשים ‫שהביא לעולם הזה.
‫לעזאזל, מה אתה מחפש?
‫החברה הזו שלך, לא ‫עקרת בית מוצלחת במיוחד, אה?
‫אני ממילא חושב לעזוב, ‫אולי לעבור לטקסס,
‫למצוא לי שם עבודה בקידוח... ‫-על מה אתה מדבר?
‫אתה יודע שאתה לא יכול לצאת ‫מהמדינה. -כן, אבל...
‫מה שאתה כן יכול לעשות, ‫זה להתחיל לעבוד.
‫תגיע לכתובת הזו, ‫בשעה שלוש בדיוק.
‫מה זה?
‫משרת שרת.
‫אני לא רוצה להיות שרת.
‫לא מעניין אותי ‫מה בא לך ומה לא בא לך.
‫אני אומר לך להיות שם.
‫אחרת תמצא את עצמך בכלא.
‫אתה מבין אותי, בחור?
‫נסה לשים שקית על הראש, ‫בשביל השיעול,
‫זה תמיד עובד.
‫חתיכת חרא עם קרס!
‫היא חזרה למחסן ‫בו התעלל בה אביה.
‫מדוע?
‫מכיוון ומקום זה היווה ‫זרז עבורה.
‫היא הייתה צריכה לחוות מחדש ‫את הסיוט לפני שתוכל לרצוח.
‫הקרבן...
‫היי, יפהפייה נמה.
‫לא היה לי לב להעיר אותך. ‫-תודה.
‫כואב לי הראש.
‫מה אתה עושה?
‫התיישבתי כאן ‫עם התמונות שלך,
‫הן נהדרות, דרך אגב. ‫-תודה.
‫ועם ההקלטות שלי, ‫והתחלתי לכתוב. -איך הולך?
‫זה החומר הטוב ביותר ‫שכתבתי אי פעם.
‫ואני חושב שאני יודע למה. ‫-למה?
‫זו הפעם הראשונה שאני מבין ‫את האישה הזו כיצור אנושי.
‫הלכתי במקום בו היא הלכה, ‫במקום בו היא רצחה,
‫הייתי בעורה, ‫ראיתי דרך עיניה.
‫אני חושב שיש לנו ספר.
‫עם הצילומים שלך והכתיבה שלי, ‫זה ספר.
‫ספר על רציחות במחסן? ‫-לא, לא.
‫ספר על מקרי הרצח המתועבים ‫ביותר בהיסטוריה האמריקנית.
‫אני רוצה להיות במקומות ‫בהם הם גרו,
‫במקומות בהם הם רצחו...
‫אני רוצה שאת תצלמי ‫ואני אכתוב את הסיפור.
‫על מה אתה מדבר? ‫-אני מדבר על זה.
‫נעבור בטנסי, ‫ניסע דרך ארקנסו,
‫איפה שארקנסו לא תהיה. ‫הנה היא.
‫משם, נרד לטקסס,
‫ומשם, בדרך שמובילה ישר... ‫-לקליפורניה!
‫קליפורניה. לא נעצור ‫עד שנגיע לאוקיינוס.
‫תודה. תודה.
‫אין לנו מספיק כסף, ‫אבל נחשוב על משהו, נכון?
‫אנחנו נחשוב על משהו.
‫חכה רגע, בחור. ‫-לעזאזל!
‫אתה תשלם לי ‫את שכר הדירה עכשיו.
‫נמאס לי מהשטויות! ‫אני רוצה את הכסף.
‫בן זונה, תחזור לפה!
‫אני רוצה אתכם בחוץ עד יום ‫ראשון, אחרת אני קורא למשטרה.
‫אלוויס, רד ממנו!
‫הנסיעה המשותפת הייתה ‫רעיון שלי.
‫חשבתי למצוא מישהו מהקולג' ‫שרוצה לנסוע לקליפורניה,
‫כדי שנוכל לחלוק ‫בהוצאות הדלק.
‫קארי לא התלהבה מהרעיון,
‫אבל ה"לינקולן" עושה ‫רק 3.5 ק"מ לליטר.
‫אומרים שביום אחד קליפורניה... ‫-תיבלע באוקיינוס.
‫כן, שמעתי את זה.
‫"מחפש שותף לנהיגה ‫ולהוצאות דלק,
‫לנסיעה של שבוע מחוף אל חוף ‫דרך אתרי רצח היסטוריים"?
‫אתה צוחק.
‫בריאן, איזה אדם נורמלי ‫יענה למודעה כזו? -אני.
‫כמו שאמרתי.
‫בהצלחה בעבודת המחקר.
‫את יודעת איפה ‫משרד כוח אדם?
‫הדלת הראשונה משמאל.
‫איפה, שמה?
‫כלבה מסריחה.
‫ארלי.
‫מה שלומך, בובה? -בסדר.
‫בחיי, אני עייף. ‫האוכל מוכן? -כמעט.
‫טוב, תודיעי לי מתי.
‫ארלי. -כן.
‫תספר לי קצת יותר ‫על קליפורניה?
‫כן, אני מניח. ‫בואי נראה, דבר ראשון...
‫אנשים שם חושבים מהר יותר ‫בגלל האקלים החם.
‫אקלים קר עושה את האנשים ‫טיפשים. עובדה.
‫בטח בגלל זה ‫יש כאן כל כך הרבה טיפשים.
‫ועוד איך! ‫את יודעת מה עוד? -מה?
‫לא צריך לקנות שם פירות כי ‫הם צומחים על העצים בכל מקום.
‫ואין להם שם ‫חוק הגבלת מהירות.
‫שמעתי שהממשלה משלמת ‫את שכר הדירה בחודש הראשון,
‫אז חשבתי שעד שנסתדר, נוכל ‫לעבור ממקום למקום כל חודש.
‫איך זה נשמע לך, בובה?
‫מה נעשה שם, ארלי?
‫בשם האל, קודם נקנה כמה ‫שישיות של בירה "לאקי",
‫נטפס לשלט "הוליווד" המפורסם ‫וניילל אל הירח.
‫כן, ממש ככה.
‫שמעתי פעם ‫שאין כלום על הירח
‫חוץ מכמה כדורי גולף ‫שהאסטרונאוטים שכחו שם.
‫סתם שטויות.
‫הממשלה שולחת לשם ‫אנשים כל הזמן.
‫היא פשוט לא רוצה שנדע.
‫עכשיו, עופי מפה.
‫תודיע לי כשתגמור.
‫אז איך הוא נשמע בטלפון? ‫-מנומס מאוד.
‫קרא לי "אדוני" כל הזמן. ‫זה מצא חן בעיניי.
‫אני בטוחה. -את יכולה ‫לנסות את זה מדי פעם.
‫אני לא יודעת. ‫זה מוזר מאוד.
‫נראה לי שהיינו צריכים ‫לפחות להיפגש איתם קודם.
‫אין לנו הרבה אפשרויות.
‫הם היחידים שענו ‫למודעה, זוכרת?
‫אלוהים... בבקשה שלא יהיו ‫משעממים כמו חבריו של בריאן.
‫הכול מלבד זה.
‫ארלי, לא כדאי שנעשה את זה.
‫אתה יודע שאסור לך ‫לעזוב את המדינה.
‫והאנשים האלה זרים...
‫ואילו אנשים עוצרים במקומות ‫בהם נרצחו אנשים אחרים?
‫מה אם הם אנשים ‫מסוכנים, ארלי?
‫הם לא מסוכנים, הם סופרים.
‫מותק, ארלי גרייס.
‫סגרת עניינים עם מר דיבולד? ‫-כן, השארתי לו את הרכב.
‫סגרנו את כל החשבונות.
‫מה זה? -זו לוסי. ‫-מה?
‫זה שלי! -איזה מין מוח קוקו ‫מסתובב עם קקטוס בארנק?
‫לא יודעת.
‫קומי!
‫בריאן, אתה צוחק.
‫תראה אותם. ‫הם נראים כמו כפריים בורים.
‫בחיי, ארלי, ‫הם נראים מוזרים קצת.
‫הם נראים כאילו ‫אין להם גרוש על הנשמה.
‫את רק תחייכי. אני אדבר.
‫בוא נמשיך לנסוע. ‫-אולי תירגעי?
‫כמה פעמים תגיד לי את זה? ‫-כמה שצריך, אדל.
‫תירגעי.
‫ארלי? -מר קסלר?
‫היי, אני בריאן קסלר.
‫נעים מאוד. את בטח אדל. ‫-כן. -זו אדל.
‫נעים מאוד.
‫אפשר לעזור לך עם התיקים? ‫-כן.
‫אני אקח את אלה.
‫היי, אני אדל. ‫-אני קארי.
‫אני אוהבת את השיער שלך. ‫-תודה. תודה.
‫בגלל שהוא קצר כזה. ‫-כן. טוב, תודה.
‫קארי צדקה.
‫אם היית מחפש במילון את ‫הערך "לבנים בורים ועניים",
‫היית מוצא שם ‫תמונה של ארלי ואדל.
‫אבל ידעתי שכדי להיות סופר ‫טוב, עליי להתעלם מקלישאות
‫ולהתבונן על החיים ‫דרך עיניי שלי.
‫אז, ארלי... -כן. ‫-מה אתה עושה?
‫אני עובד קצת ב...
‫עבדתי קצת במפעל מראות. ‫-יודע מה, בריאן?
‫לילה אחד נשארנו ערים ‫עד שעה מאוחרת...
‫דיברנו על המזל הרע שיהיה לו ‫בגלל כל המראות שהוא שבר.
‫ואני נשבעת ‫שהגענו ל-449 שנים...
‫שהוא יצטרך כדי לבטל ‫את כל המזל הרע הזה.
‫ואחרי שהוא ימות, הוא יהיה ‫חייב לחזור לכדור הארץ,
‫שוב ושוב ושוב.
‫קרמה.
‫מה? -קרמה, את יודעת...
‫כשעושים משהו רע למישהו ‫והגורל מחזיר לך.
‫משהו רע קורה לך.
‫זה בצרפתית?
‫נוכל לעצור בדרך אם אתה ואדל ‫לא אכלתם ארוחת בוקר.
‫זה העניין, בריאן, ‫אני אף פעם לא אוכל בבוקר.
‫זה בגלל מה שהוא קרא ‫בספר הזה, בריאן...
‫שזה שצריך לאכול ארוחת בוקר ‫זה מיתוס או משהו כזה,
‫שהומצא על ידי יצרני הדגנים.
‫בשם אלוהים! -מי אתה? ‫-קצין המבחן שלו.
‫נכון, דיברתי איתך בטלפון.
‫מה קרה פה?
‫אומרים שזו הצתה. ‫נשמע לך כמו הבחור שלך?
‫יכול להיות. ‫-איפה נוכל למצוא אותו?
‫אין לי מושג. ‫הבן זונה תכנן לעבור לטקסס.
‫בלי המכונית שלו?
‫מה לגבי בעל הבית? ‫מר ג'ון דיבולד,
‫יש לך מושג איפה ‫הוא יכול להיות? -לא.
‫מה שאני יודע זה שהוא לא ישמח ‫לראות את כל זה.
‫אלוהים אדירים!
‫ארלי נראה לא מזיק. ‫פרימיטיבי, אך לא מזיק.
‫אך בעצם הוא רצח את בעל הבית ‫שלו פחות משעה לפני שנפגשנו.
‫הוא אפילו ענד ‫את הטבעת של הבחור.
‫מי יודע ‫מה הוא עשה עם האצבע?
‫קחי, בובה. ‫-תודה, מתוק.
‫תראו מה קיבלתי. ‫קיבלתי מצלמה.
‫למי... למי המים?
‫זה בשבילך, ברי. -תודה.
‫הבאתי גם צ'יפס ובשר, ‫אם תרצו, תגידו.
‫על כל צרה שלא תבוא.
‫מאז שהתחלתי לכתוב את הספר,
‫מצאתי את עצמי שואל ‫את אותה השאלה שוב ושוב.
‫מה ההבדל בין רוצח ‫לבין כל אחד מאיתנו?
‫- חוות נובאק, פורבס, טנסי - ‫מה הוא הדבר שהיה בהם,
‫או שלא היה בהם, ‫שמבדיל אותם מאיתנו?
‫משפ' נובאק אינה כאן ‫זה זמן רב...
‫אך הגדר הלבנה,
‫שמייקל זרובה הקים עבורם, ‫עדיין כאן.
‫משפחת נובאק... ‫-היי, שניכם.
‫תראו כמה אתם אוהבים.
‫משפ' נובאק התייחסה לנווד ‫הצעיר כאל חלק מהמשפחה.
‫השכנים סיפרו שהוא היה ‫אדם צעיר ושקט...
‫שתכופות נראה כשהוא מנדנד ‫את הילדים על הנדנדה.
‫הכול היה בסדר עד אותו יום ‫שבו נגמרה העבודה,
‫והם נאלצו לבקש ממנו לעזוב.
‫איך אדם מגיע למצב בו ‫הוא מסוגל לרצוח אדם בדם קר?
‫ארלי, זוז בבקשה.
‫הראשונה שמתה ‫הייתה הילדה בת התשע.
‫שלום, אני בריאן קסלר. ‫מה שמך?
‫אבא?
‫אבא, איפה אתה?
‫אבא... יש פה מישהו ‫שרוצה לראות אותך.
‫מה? מי זה? -אני לא יודעת. ‫-ערב טוב, אדוני,
‫אני מתנצל שהערתי אותך, ‫שמי בריאן קסלר.
‫אני סופר,
‫ואני כותב ספר על הרציחות ‫המפורסמות באמריקה.
‫אתה ודאי יודע ‫שזו החווה של משפ' נובאק.
‫תרשה לחברתי, קארי, ‫להיכנס ולצלם את הבית?
‫רק כמה תמונות, אני אסתובב ‫כאן ואקליט כמה הערות,
‫אנו נעזוב את המקום ‫תוך חמש, עשר דקות.
‫רק לכמה דקות, אסתובב ‫ואנסה לחוש את המקום...
‫שודד קברים ארור שכמוך!
‫נהגנו יום שלם ‫כדי להגיע הנה, אדוני.
‫נסתלק מכאן ‫תוך חמש דקות, אדוני.
‫חמש דקות!
‫בריאן, בוא!
‫תשכח מזה, בוא.
‫באותו זמן כעסתי על מר בקסטר ‫שטרק בפניי את הדלת,
‫אך זו הייתה דרכו לשכוח,
‫או להעמיד פנים ששום דבר ‫נורא לא קרה שם מעולם.
‫אני מניח שזה טבעי לנסות ‫ולשכוח דברים רעים שקורים.
‫למרות זאת, ‫לעולם לא שוכחים.
‫- מלון "קרסט" -
‫נסענו 760 ק"מ עד כה.
‫לא רע ליום אחד, אה? ‫-כל הכבוד, בריאן.
‫יש לך משפחה או חברים ‫בקליפורניה, ארלי?
‫לא, לך יש? -לא.
‫לך יש חברים או משפחה ‫בקליפורניה, קארי?
‫מה? לא.
‫זה בסדר. לפחות יש לנו זה ‫את זה, נכון? אני מתכוונת...
‫גם זה משהו.
‫אימא שלי תמיד אמרה ‫שאם יש אנשים סביבך,
‫אז טוב יותר שאתה לא לבד
‫כי כשאתה לבד, קשה לך ‫לפתח את האישיות שלך.
‫וכשיש אנשים סביבך, זה עוזר, ‫כי חברים זה דבר חשוב נורא...
‫תודה. -תודה, ‫אנחנו נשלם בפעם הבאה.
‫אנחנו צריכים ללכת לישון. ‫בואי נלך, בובה.
‫חלומות נעימים. ‫-לילה טוב, אדל.
‫לילה טוב, ארלי.
‫לא ידעתי שאת כזו... ‫בעלת דעות קדומות.
‫באמת! רק משום שאני לא אוהבת ‫שמישהו מוריד את הנעל
‫ומגרד את הרגל שלו לידי ‫בזמן שאני אוכלת,
‫אני נחשבת בעלת דעות קדומות? ‫-כך הוא חונך, זו לא אשמתו.
‫אני מרחם עליו קצת.
‫אתה מרחם עליו. ‫נחמד מאוד.
‫ברור שלא הרחת את הגרב שלו.
‫קיטורים, קיטורים, קיטורים.
‫30 דולר בשביל מלון.
‫בשביל מה? מזרן מלא בליטות, ‫טלוויזיה מחורבנת ושירותים,
‫לא שווה.
‫מותק, תשיר לי שיר.
‫אני עסוק, בובה, ‫אל תפריעי. -בבקשה...
‫בסדר, אם לא תשיר ‫אני אשיר בעצמי.
‫הביצים שלך מתנדנדות ‫לצדדים או לאחור?
‫תוכל לקשור אותם חזק ‫בקשר פרפר או צופים?
‫תוכל לתלות אותן על הכתף ‫ולסובב אותן בכיף,
‫מתנדנדות לך הביצים? ‫מתנדנדות לך הביצים?
‫מותק, כשנגיע לקליפורניה,
‫תיקח אותי למסעדה הסינית ‫עם טביעות הרגליים בחוץ?
‫רק אם ייתנו לי להשאיר ‫גם את טביעות הרגליים שלי.
‫איך הם התחמקו מהחשבון...
‫הוא לא תקע אותנו, ‫הוא שילם על הדלק, זוכרת?
‫אני אומרת לך, ‫אני אומרת לך,
‫אין להם גרוש, ואנחנו נצטרך ‫לשלם את החלק שלהם.
‫ואל תחליף נושא...
‫זה הנושא האהוב עליי.
‫בוקר טוב. -בוקר, ארלי.
‫ארוחת בוקר? -לא, אני לא אוכל ‫בבוקר, אף פעם לא. -אדוני?
‫אין לנו אישור לאלכוהול, ‫כך שאני חוששת ש...
‫זה בסדר, ‫יש לי עוד הרבה כאלה.
‫בוקר טוב. ‫-בוקר טוב, אדל.
‫את... הסתפרת.
‫ארלי סיפר אותי, ‫הוא אמר שאני יפה יותר ככה,
‫ואני חושבת שהוא צודק, ‫כי... הוא צודק.
‫עבודה טובה, ארלי.
‫תרצי להזמין ארוחת בוקר?
‫לא, אני לא אוכל הבוקר, תודה.
‫רוצה מזה?
‫תגמרי את זה. ‫-תודה. -מה את קוראת?
‫"מין, אמנות והתרבות ‫האמריקנית". -לא קראתי את זה.
‫אני כבר מתה לצאת לדרך, אני ‫אוהבת את המכונית הפתוחה הזו.
‫כן, היא נהדרת. -בגלל ש...
‫אני אוהבת את הרוח, בריאן.
‫גם אני.
‫את רוצה שאקח את הדברים שלך?
‫לא, תודה, ארלי, אני אסתדר.
‫התכוונתי להגיד מטען, גברתי.
‫לקחתי.
‫היי, מתוק. -בובה...
‫בחלומות אין כללים.
‫אנשים יכולים לעוף.
‫הכול יכול לקרות.
‫לפעמים, אתה מתעורר לדקה...
‫ואתה נעשה מודע לעולם המציאות, ‫אבל אתה עדיין חולם.
‫אתה חושב שתוכל לעוף, ‫אבל לא כדאי שתבדוק את זה.
‫רוצחים סדרתיים חיים ‫כל חייהם בנקודת הזמן הזו,
‫איפה שהוא בין חלום למציאות.
‫אני מניח שתורך לשלם, ארלי.
‫בן זונה דפוק!
‫עישנתי לפני שהכרתי את ארלי, ‫אבל הוא גמל אותי.
‫גמל אותך? -כן.
‫בגלל שארלי, הוא חושב שלנשים ‫אסור לעשן, לשתות או לקלל.
‫אז את יודעת מה אני עושה?
‫אני אומרת ‫את האותיות של הקללה.
‫ח...
‫ר...
‫ח-ר-א.
‫אבל את לא עושה ‫את שאר הדברים.
‫לא, לא כדאי לי.
‫הוא מכה אותך? -לא! לא, ‫לא, רק כשזה מגיע לי.
‫התעכבת שם. ‫-כן, חרבנתי.
‫כן, אתה לא רוצה להיכנס, ‫מסריח בפנים.
‫אני רק רוצה לשטוף ידיים.
‫אין שם כיור. -אין כיור? ‫-לא, מוזר נורא.
‫בוא נלך.
‫אולי אני אנהג, חבר?
‫לא, בובה, שבי מאחור. ‫-28.35 דולר, אדוני.
‫כמה? -28.35.
‫אני מקווה שיש לי.
‫אני מעגל את זה ל-30. ‫-תודה, אדוני. -כן.
‫כשמכירים אנשים, מבחינים ‫רק בהבדלים בינך לבינם,
‫אך עם חלוף הזמן, ‫מתחילים לשים לב לדמיון.
‫אני מניח שכך מתחילות ‫כל החברויות.
‫את מתחילה, ‫את מניחה קלף
‫ואז אני מניחה קלף, ‫וכשהם תואמים
‫וזה אותו קלף, את אומרת ‫"סנאפ" ואני לוקחת אותו,
‫ואני לוקחת את הקלף, ‫וככה זה.
‫סנאפ.
‫חשבתי שאמרת ‫שאף פעם לא שיחקת בזה.
‫לא שיחקתי בזה, באמת.
‫כנראה שיש לי קליטה מהירה. ‫-קראתי בעיתון שלך,
‫שלא הצליחו לתפוס את ‫רוצח "הדליה השחורה".
‫"הדליה השחורה". -כן. ‫-לא תפסו אותו.
‫אז חשבתי לעצמי "איך זה?" ‫אתה מבין אותי?
‫זה כאילו...
‫יש הסבורים שהוא הפסיק ‫לרצוח והשתלב בחברה.
‫יפה מאוד, אבל אני רוצה ‫לדעת מה חכם כמוך חושב.
‫לדעתי, הוא רוצח סדרתי.
‫אדם שמשקיע זמן ומאמץ ‫בביתור אדם אחר... -ביתור?
‫הוא חתך אותם לשניים. ‫-קיצץ אותם? -לשניים, כן.
‫זה לא בסדר. -אדם שעשה זאת ‫ודאי נהנה מזה,
‫והוא יעשה זאת שוב ושוב ‫עד שיעצרו אותו. -כן.
‫זה טוב. ‫זו תאוריה טובה, אחי.
‫אתה רוצה לשמוע את שלי?
‫בטח. -בסדר.
‫אתה לא מתכוון ‫להקליט את זה?
‫תאוריית "הדליה השחורה" ‫של ארלי גרייס.
‫23 ביוני.
‫אז ככה... ‫אני מתערב שהוא חי עדיין.
‫הוא זקן מאוד, ‫גר בקרוואן איפה שהוא.
‫אבל הוא חי, אתה מבין.
‫הוא חושב על הדברים שעשה...
‫חושב עליהם שוב ‫ושוב ושוב כל לילה,
‫ועל כמה הוא מתוחכם שהצליח ‫להתחמק מעונש. -יכול להיות.
‫אתה משחק ביליארד?
‫בוא, אחי.
‫אני אנהג הלילה.
‫אלוף ביליארד שלי...
‫אל תשכח את המפתח. ‫-למה קשקשתי יותר מדי?
‫תחזור מהר.
‫בוא כבר.
‫כמעט בלעת אותה.
‫למה לא הלכת איתם, אדל?
‫כי, כאילו... את יודעת...
‫מה ארלי חושב ‫על נשים ששותות.
‫אז איך נפגשתם?
‫יום אחד עצרתי טרמפים,
‫וארלי עצר, ‫ואני ניגשתי כדי להסתכל,
‫והסתכלתי פנימה,
‫והפנים של ארלי היו למטה ‫כזה, כי הוא היה רציני,
‫ואז הוא אמר, ‫"את עולה?" ואני...
‫ואז הוא הביט למעלה, ‫וראיתי את העיניים שלו,
‫ואני נשבעת לך, קארי, ‫יש לו עיניים של מלאך.
‫ואז, בסוף עברתי ‫לגור בקרוואן שלו,
‫כי חשבתי ‫שזה יהיה מגניב כזה, אבל...
‫את יודעת מה?
‫חשבתי שאולי אני ואת ובריאן ‫וארלי נגור יחד בקליפורניה.
‫נכון שזה יהיה כיף?
‫תראי...
‫נראה מה יהיה.
‫אי אפשר לדעת. ‫-בסדר.
‫את רוצה שאסדר לך את השיער?
‫כן...
‫כי אני לא ממש אוהבת ‫אותו ככה.
‫אז בואי.
‫בסדר.
‫זה לא נראה כל כך רע, ‫צריך לסדר את זה קצת.
‫אני חושב ‫שנמצא כאן כמה דלתות.
‫כן, הדלת בחזית, ‫שפונה לרחוב.
‫לא דלתות. "דלתות!"
‫פתחים לממדים אחרים.
‫אני קורא, אחי.
‫ואני אומר לך שמי שמבין בזה
‫מסוגל להעביר את עצמו ‫לכל מקום ביקום המזוין הזה.
‫לא ידעת את זה, נכון?
‫לא, לא ידעתי,
‫אבל כדאי שתדע ‫שאני לא טוב בביליארד.
‫זה לא מסובך, ‫אני אלמד אותך.
‫באמת? -כן, ‫אני אתן לך להתחיל ביתרון.
‫לא תעבוד עליי, נכון? ‫-כמה כסף יש לך?
‫מה זה? -תיק העבודות שלי.
‫התמונות שלך? ‫אני יכולה לראות?
‫בטח, בבקשה.
‫אלוהים!
‫את צילמת את זאת? ‫-צילמתי את כולן.
‫זו אני. -לא נכון.
‫כן, אל תזוזי. ‫-סליחה.
‫אלוהים, קארי,
‫אם ארלי יראה אותי בתמונה ‫כזאת, הוא יכסח אותי.
‫אסור לך לתת לו ‫לעשות לך את זה.
‫את חושבת שארלי רע אליי?
‫הוא לא.
‫הוא אולי מעניש אותי ‫מדי פעם, אבל...
‫הוא לא רע.
‫כשהייתי בת 13...
‫3 בחורים אנסו אותי ‫במכונית מסחרית, ו...
‫והם פגעו בי קשה כל כך...
‫שכבתי בבית חולים ‫בערך ארבעה חודשים.
‫ואני מרגישה בטוחה ‫עם ארלי כי...
‫רוב הזמן הוא מתייחס אליי ‫ממש יפה.
‫ואני...
‫אני יודעת שהוא לא...
‫הוא אף פעם לא ייתן ‫שדבר כזה יקרה לי שוב.
‫אני אוהבת את התספורת הזאת. ‫עשית עבודה טובה, קארי.
‫זה ממש מקצועי כזה.
‫מרני, בואי הנה, מותק.
‫אולי נבלה קצת הלילה?
‫לך תזדיין, טי.ג'יי.
‫הנה. 5 דולר, בבקשה.
‫שנייה, זו לא בירה "לאקי" ‫(בירה בת מזל).
‫הזמנו "לאקי".
‫תעיף מבט סביבך. אם תראה ‫משהו בר מזל תודיע לי.
‫אולי תספר לי מה מצחיק?
‫מה? ‫-אתה חושב שאני מצחיק?
‫לא.-תגיד לי, מה עושה ‫מתרומם שיכור שכמוך
‫עם בחורה נחמדה כזאת?
‫על מה אתה מדבר, ‫בן אדם? תירגע.
‫תכניס לו, בריאן, ‫הוא מבקש את זה.
‫מה זה? זה החבר שלך?
‫לא, הוא לא החבר שלי, תירגע. ‫-חת'כת הומו. -תירגע כבר.
‫הי, טמבל! ‫-זו לא בירה "לאקי".
‫תפסיקו.
‫הבחור לא אשם. ‫טי.ג'יי התחיל.
‫חת'כת חרא!
‫סדר את הכדורים.
‫כי הוורוד מחליף את האדום...
‫אימא שלי עובדת בסלון יופי.
‫באמת? -כן, היא אוהבת ‫מאוד ורוד.
‫היית צריכה לראות ‫את הפנים שלה.
‫היא כעסה נורא כשגילתה ‫שאני יוצאת עם ארלי.
‫בגלל שהוא רק השתחרר ‫מהכלא וכל זה.
‫היא לא מדברת איתי כבר שנה.
‫הלוואי שהיא תתקשר אליי, ‫קארי. -ארלי היה בכלא?
‫על מה?
‫על נשיאת נשק...
‫והתנגדות למעצר.
‫זה סיפור מעניין מאוד, בעצם.
‫הוא התנגד להם, ‫והם נאבקו זה בזה...
‫בגלל שהוא לא רצה ‫שיעצרו אותו,
‫אני הייתי עושה אותו הדבר.
‫למה את לא צוחקת עכשיו? ‫-אני לא יודעת,
‫אני פשוט לא חושבת שנשיאת ‫נשק והתנגדות למעצר זה מצחיק.
‫טוב...
‫אני אחזור לחדר שלי ‫עכשיו, קארי.
‫נהניתי איתך נורא,
‫אבל אני חושבת ‫ששתיתי קצת יותר מדי.
‫לא הייתי צריכה לשתות בכלל.
‫אדל, את לא צריכה ללכת, ‫לא התכוונתי...
‫יופי!
‫איזה אידיוט!
‫תיזהר, טמבל!
‫תראה לו מה זה, בריאן, ‫תקרע אותו.
‫אני הולך לקנות פרד.
‫מה?
‫להשתין.
‫תבדוק אם יש ריבות ‫במושב האחורי.
‫מה? -ריבות. בירות.
‫ככה קראנו להן ‫כשהיינו ילדים.
‫זה "בירות" כשקוראים הפוך.
‫אני חושב שסדקתי את הקיר. ‫-האחרונה.
‫היא מגיעה לך על כך ‫שהצלת אותי. -לא רוצה.
‫זה כלום, הכנסתי ליאנקי ‫המניאק מה שהגיע לו.
‫אתה המניאק, לא אני.
‫בוא הנה.
‫תודה.
‫כמה זמן אתה והאישה שלך ‫ביחד? -3 שנים בערך.
‫היא שווה, בשביל לעשות ילדים, ‫יש לך מזל, כלב שכמוך.
‫אני אספר לה ‫שאמרת שהיא שווה.
‫היא תאהב את זה. אני אספר ‫לה. -אפשר שלוק?
‫אתה זוכר את הדלתות... הדלתות ‫שסיפרתי לך עליהן?
‫השגתי לי כמה, ‫מצאתי לי כמה... בקנטאקי.
‫את הראשונה אפילו לא חיפשתי.
‫הלכתי לי בצד הדרך... ‫הסתכלתי אחורה,
‫וראיתי דלת... ‫דלת גדולה כזאת...
‫יצא ממנה אור חזק ‫שסנוור אותי כמו זהב.
‫חשבתי לי "לא ייתכן", ‫אז עצמתי עיניים
‫וספרתי אחת, ספרתי שתיים, ‫ספרתי שלוש, ארבע, חמש,
‫ואז פתחתי את העיניים...
‫זה כבר לא היה שם.
‫בוא נלך.
‫הגעתי מאוחר? ‫אני מצטער.
‫ארלי ואני הסתבכנו בבר ו...
‫אני בסדר... היינו שנינו ‫מול שלושים גברים בערך.
‫אני ואתה, אנחנו צריכים ‫לדבר על ארלי, החבר שלך.
‫מי אמר שהוא חבר שלי? ‫-אתם בהחלט מתנהגים ככה.
‫יוצאים יחד לשתות ולבלות.
‫גם אתן שתיתן, בחייך. ‫-כן, נכון.
‫היית צריך לראות ‫איך היא פחדה שהוא יגלה.
‫הוא מרביץ לה, אתה יודע. ‫-מניין לך?
‫היא סיפרה לי, ‫ככה אני יודעת.
‫אני צריך לקנות פרד.
‫אבל רק כשזה מגיע לה.
‫ידעת שהוא היה בכלא? ‫-כן, כן, על גנבת רכב.
‫באמת? זה מה שהוא סיפר לך?
‫לה הוא סיפר שהוא ישב ‫בגלל נשיאת נשק.
‫מניין לך שהוא אינו רוצח?
‫אולי תפסיקי ‫להיות מלודרמתית כזאת?
‫מלודרמתית!
‫אם הוא רצח, ‫הוא היה עדיין בכלא.
‫או בתקופת מבחן...
‫אם כך, אסור היה לו ‫לעזוב את המדינה.
‫אולי אסור לו לצאת ‫מהמדינה? חשבת על זה?
‫בסדר, נביא את המפתחות, ‫נתגנב למכונית
‫ונברח מהם. ‫זה מה שאת רוצה?
‫מה קורה לך?
‫נוכל לדבר על זה בבוקר?
‫איך אתה מרגיש עכשיו, בריאן?
‫שהבטן שלך כאילו...
‫מתפתלת וגועשת ‫ושאתה עומד להתפוצץ בכל רגע?
‫אבא שלי ידע להכין משקה מצוין ‫לכאב ראש שאחרי שתייה,
‫הוא היה מערבב מיץ כרוב חמוץ ‫עם "טבסקו"...
‫ראיתם את האישה הזאת?
‫מכוערת כמו קוף. -ומוסיף ‫קצת לימון... -ושעירה כמוהו.
‫כדי שיהיה חמצמץ, ‫ובסוף, בריאן,
‫זה הקטע הכי טוב, ביצה,
‫וככה הוא היה אוכל ‫ארוחת בוקר
‫ונפטר מכאב הראש ביחד.
‫תגלח את הכלבה ‫ותלמד אותה לצוד.
‫ארלי חי את הרגע.
‫הוא עשה מה שרצה מתי שרצה, ‫פשוט ככה.
‫אני לא יודע אם הוא ריתק ‫אותי או הפחיד אותי.
‫כנראה שני הדברים גם יחד.
‫איך אקרא לך?
‫אני לא יכולה לקרוא לך ‫לוסי. לוסי איננה.
‫אקרא לך שלי.
‫הי, שלי, ‫אני יודעת שאת צמאה.
‫מה? מה קורה? -תראה. ‫-מה? -תראה!
‫הדבר היחיד שהזקן שלי השאיר ‫לי הוא האקדח הזה,
‫יפני, אבל די טוב. נו, ‫תן ירייה. -לא, אני... -תירה.
‫אני לא חושב שאני יודע ‫לעשות את זה. -אתה יודע.
‫אני אף פעם... ‫-תירה באקדח המזוין.
‫לא, אתה מטלטל אותו. ‫אתה עושה ככה.
‫צריך להחזיק אותו בעדינות, ‫כמו שמחזיקים זין.
‫כל הבנים אוהבים לשחק.
‫את מכירה טריקים, קארי? ‫-לא. -חכה רגע.
‫רוצה ללמוד? -לא. ‫-תכוון, תרפה.
‫תרפה את המרפק שלך, תנשום. ‫אתה חייב לנשום.
‫חכה... תירה.
‫יפה! -אתה נראה טוב ‫עם אקדח, בריאן.
‫זה היה טוב! מצוין.
‫אתה אוהב את האקדח? ‫אני נותן לך אותו.
‫אני רוצה לתת לך אותו. ‫-אני לא צריך אקדח. -קח אותו.
‫אני אמצא לי אחד אחר.
‫בקליפורניה אי אפשר לדעת, ‫עם כל המטורפים שם...
‫תשאיר לך אותו.
‫ועכשיו תירה עוד ירייה, ‫ממזר שכמוך, תירה!
‫מצוין! אתה יורה נהדר. ‫תראה איזה יופי.
‫- בית מטבחיים "לואיסטון", ‫מאונט ג'ולייט, טקסס -
‫אנחנו נישאר כאן הפעם, ‫אם לא אכפת לכם.
‫מתוק!
‫אם תצטרך עזרה, תקרא לי, ‫אני אגיע.
‫מה זה?
‫העתק של הקלטת שמצאו.
‫הוא הקליט הכול. ‫-איפה אני?
‫אדוני, אתה יכול לעזור לי?
‫אימא שלו העסיקה אותו כאן
‫לפני שמלאו לו 8 שנים. ‫-מי אתה?
‫הוא הרג חיות ‫בפטיש שהיה גדול ממנו.
‫תעזור... תעזור לי לצאת ‫מכאן... בבקשה.
‫אני לא יודעת מי אתה, אני...
‫לא יודעת מי אתה רוצה ‫שאהיה, אבל בבקשה...
‫בבקשה, תשחרר אותי.
‫כשהיא כעסה עליו,
‫היא נתנה לו מכות רצח... ‫ואז נעלה אותו כאן ללילה.
‫יש לי כסף, להורים שלי, ‫יש להם כסף,
‫הם ישלמו לך, ‫אם זה מה שאתה רוצה.
‫בבקשה, אלוהים, בבקשה, ‫תשחרר אותי. -בוקר אחד...
‫הילד הקטן התעורר,
‫הרים פטיש כבד... ‫-מה אתה מתכוון לעשות עם זה?
‫והתחיל להכות חזרה.
‫כיצד הוא הופך מ... ‫מה את עושה?
‫גמרתי.
‫את כועסת בגלל האקדח! ‫-אני לא כועסת בגלל האקדח!
‫כן, אני כועסת בגלל האקדח, ‫אבל זה לא הדבר...
‫אפשר לכבות את זה?
‫לכל הרוחות, מה קורה כאן?
‫לפני שבוע לא היית מעלה בדעתך ‫לגעת באקדח.
‫והיום עמדת שם ונופפת בו ‫כאילו היית קלוד בארו.
‫מה קורה לך?
‫אתה מוכן לדבר איתי, בבקשה? ‫-זה היה טיפשי.
‫סתם לשם הריגוש, אני מודה, ‫זה היה טיפשי.
‫סתם באנג-באנג כמו ילדים.
‫בסדר? אבל אני זקוק ‫לצילומים שלך,
‫אנחנו זקוקים להם. ‫אני לא רוצה לפספס את זה.
‫בסדר? -התמונות. הספר.
‫זה כל שמעניין אותך, נכון? ‫רק מזה אכפת לך.
‫אני לא מאמינה שהסכמתי ‫לעשות את זה! -שטויות.
‫את יודעת שרצית לבוא לצלם ‫לא פחות ממה שאני רציתי.
‫לא נכון!
‫הייתי עושה הכול כדי להזיז ‫אותך ולעבור לקליפורניה.
‫ויש הבדל גדול.
‫ארלי. -מה?
‫אני מצטער.
‫אני לא רוצה אותו במכונית.
‫למה? מה קרה? ‫-אני לא רוצה אותו במכונית.
‫מה קרה? -בתחנת הדלק הבאה, ‫זה או אני או הוא. תחליט.
‫"... מאות דונמים... ‫שבעים אנשים פונו מבתיהם...
‫"כתוצאה ממה שנראה כהצתה...
‫תן לי סיגריות ותמלא ‫דלק ב-20 דולר. תודה.
‫הנה העודף.
‫מתקרבת סערה, ‫תיזהרו שם בחוץ.
‫לאן אתם נוסעים? ‫-קליפורניה.
‫קליפורניה, שמעתי שלא יורד ‫שם גשם.
‫בטח נחמד שם.
‫הי, קארי. ‫אני צריכה לשירותים.
‫"ג'וזף דיוויס רובינס ‫נדקר למוות ונשדד
‫"בתחנת הדלק במזרח טקסס...
‫"הוא חמוש ומסוכן.
‫"אם תיתקלו באיש הזה, ‫שימו לב...
‫"אסיר לשעבר...
‫"והוא מסתובב חופשי. ‫גרייס בן 25...
‫"גובהו 1.80 מטר ‫ושערו חום וארוך.
‫"יש לו קעקוע על ‫הזרוע השמאלית.
‫"נראה לאחרונה במזרח טקסס, ‫בתחנת דלק בכביש..."
‫אני לא נוסע באוטובוס, כלבה.
‫"הוא חשוד ברצח בעל הבית שלו,
‫"ג'ון דיבולד ממחוז נסאו.
‫"הרצח אירע ביום שלישי שעבר.
‫"אני חוזרת. מצוד ארצי ‫אחר ארלי גרייס."
‫ידעתי שיהיה לו רובה ‫איפה שהוא.
‫אל תוציאי מילה.
‫בוא הנה. שב בפינה. קדימה!
‫מתוק, מה אתה עושה?
‫הם רוצים להיפטר מאיתנו. ‫צאי החוצה ותעסיקי את בריאן.
‫שלא ייכנס לפה. -אבל אתה ‫מפחיד... -לא עכשיו, עופי!
‫אני אקח את הדברים שלי ‫ואז אסתלק, בריאן.
‫איך קוראים לך? ‫-וולטר ליבזי.
‫אני חושש שאצטרך ‫להרוג אותך, איך זה נראה לך?
‫לא טוב כל כך.
‫אתה בטוח שאתה חייב? ‫-לא יודע, הלוואי שלא.
‫ארלי, בבקשה. ‫-שתקי!
‫אני מנסה לדבר עם וולטר.
‫אני מצטער בקשר לזה, וולטר.
‫אל תשכחי את היו-יו שלך.
‫תקשיבי, אדל, אני רוצה שתדעי ‫שהעובדה שאתם לא באים איתנו
‫לא קשורה אליכם. ‫זה קשור לקארי ואליי.
‫מאיפה אתה?
‫וורנון, פלורידה. ‫-לא מכיר. צדים שם?
‫תרנגולי הודו. לפעמים.
‫תרנגולי הודו ממש חכמים. ‫יותר ממה שאנשים חושבים.
‫אתה יודע מה, וולטר? ‫תשכב על הבטן.
‫אני רוצה שתישאר ככה הרבה ‫אחרי שניעלם מפה, בסדר?
‫כן. -כן? ‫-כן, אדוני. -טוב.
‫אכפת לך שאחזיק ‫את ספר התנ"ך ביד?
‫בשביל מה אתה צריך תנ"ך?
‫הוא חושב שאני אהרוג אותו.
‫אם אהרוג אותך, אני אצא ‫שקרן, נכון? -לא. -לא?
‫קח, וולטר.
‫כרית... אדל בטח...
‫מה זה היה? -אלוהים, ‫שום דבר, בריאן. רק רעם.
‫ארלי, מה אתה עושה? ‫-אתה תאהב את זה, בריאן.
‫זוז, מגודל אחד! ‫את נוהגת, בובה.
‫מה אתה עושה? ‫-קדימה, נוסעים.
‫את בסדר? מה קרה? ‫-תתניעי, בובה.
‫מה קרה? ‫-הוא ירה בו בראש.
‫לא! -הוא ירה בו בראש. ‫-לא! לא נכון, קארי.
‫תשתקו כבר!
‫מה אתם צורחים? ‫כלום לא השתנה.
‫אני אביא אתכם שלמים ‫ובריאים לקליפורניה,
‫אם אדל לא תהרוג את כולנו ‫בתאונה לפני שנגיע.
‫ארלי?
‫מה הבאת לנו?
‫הבאתי אוכל סיני.
‫מה זה?
‫האיש לא דיבר אנגלית טוב כ"כ, ‫אז הבאתי מה שהיה להם.
‫יש לזה ריח של תחת. ‫הבאת בירה?
‫מה זה? בירה סינית? ‫לעזאזל, אדל.
‫תני את זה למה שמה. ‫בוא לכאן, חבר, בוא תאכל.
‫מה בכלל עושה סיני ‫באמצע המדבר באמריקה?
‫אדל, איפה המזלגות והכפיות?
‫הטיול הזה הידרדר מאז ‫שנגמרו הבירות "לאקי", נכון?
‫חבל שאין צ'ילי.
‫כמה אנשים הרגת, ארלי?
‫כמה אנשים ראית אותי הורג?
‫אף אחד. ‫-זה כמה שהרגתי.
‫אם אתה אומר... ‫-אני אומר ועוד איך!
‫שתוק ותאכל!
‫אף פעם לא הרגת מישהו, ‫נכון, בריאן?
‫לא. -לא? ‫ולא ראית אף פעם מישהו נהרג?
‫לא. -לא?
‫אז איך תכתוב ספר על משהו ‫שאתה לא מבין בו בכלל, חכם?
‫בובה, תשירי לנו שיר.
‫הייתי רוצה...
‫שקארי תהיה שמחה.
‫הייתי רוצה שהיא תחייך.
‫רוצים להצטלם?
‫חייכי, קארי.
‫הוא נשם כשיצאתי משם.
‫את רואה, קארי? ‫זה בסדר, הוא נשם.
‫אנחנו מתקרבים ‫לאתר הרצח הבא, בריאן?
‫תשכח מזה, זה כבר לא משנה. ‫-בטח שזה משנה.
‫תן לי את המפה.
‫יום אחד, ‫אני ואדל נטייל ברחוב,
‫ונראה את הספר שלך ‫בחלון ראווה.
‫נקנה אותו ונשים אותו על ‫השולחן בסלון, נכון, בובה?
‫- מכרה דיווידסון, ‫דיו קוב, נבאדה -
‫בואו נלך לראות. ‫-ארלי, אני אשאר כאן.
‫את לא רוצה להיכנס, בובה?
‫טוב, את תשמרי על קארי. ‫אני אצלם, בריאן.
‫אם תברחי, בריאן יחטוף. קרמה...
‫תוביל אתה, בריאן.
‫אז מה קרה כאן?
‫שני אחים, מחפשי זהב, ‫חיו כאן בשנות ה-70.
‫נו, ו...
‫הם נהגו לאסוף טרמפיסטים ‫צעירים ולהביא אותם לכאן.
‫בריאן, זה לא יגרום לי ‫לסיוטים בלילה, נכון?
‫זוז הצדה.
‫לזה קוראים ‫"טיול עם הכלב".
‫הטריק שאני הכי אוהבת ‫זה "תינוק בעריסה".
‫לפני שהם הוצאו להורג, ‫הם נשאלו למה עשו את זה,
‫והם ענו, "כדי להתפרסם".
‫למה אתה עשית את זה, ארלי?
‫עשיתי מה, בריאן?
‫לא היית מוכרח להרוג ‫את המתדלק. -זוז שמאלה.
‫רצית לעשות את זה.
‫למה?
‫תעזור לי, ארלי. ‫אתה צודק,
‫אני לא מבין כלום ברצח. ‫אתה צריך לספר לי.
‫זה עושה לך טוב?
‫תחושת כוח? עליונות?
‫מה?
‫על מי אתה כועס? ‫על אימא שלך?
‫על אבא שלך?
‫רוצה לשמוע על אבא שלי?
‫אז אני אספר לך על אבא שלי.
‫את חייבת לעזור לנו, ‫לדבר עם ארלי, הוא חולה.
‫הוא זקוק לעזרה.
‫את חייבת... -קארי, ‫את הורסת לי את הטריק.
‫אדל, תקשיבי לי, בבקשה.
‫אדל, המשטרה מחפשת אותו. ‫הוא רצח בן אדם.
‫לא, קארי, זה לא נכון. ‫-ראיתי אותו רוצח.
‫לא, קארי, זה לא נכון. ‫את משקרת.
‫אדל, אני חברה שלך. ‫למה לי לשקר בעניין כזה?
‫למה שאשקר לגבי דבר כזה? ‫את יודעת שאני יודעת.
‫אני לא מבינה למה את אומרת ‫את זה. -למה לי לשקר?
‫הוא אמר שהוא לא עשה את זה. ‫הוא אמר לי, קארי.
‫את לא חברה שלי.
‫אתן נמצאות בשטח פרטי, ‫גבירותיי. תעודות, בבקשה.
‫לא, אני מצטערת, קארי. ‫בבקשה, אל תגידי כלום.
‫בוצע זיהוי ודאי. ‫אני מזעיקה תגבורת.
‫בבקשה, בבקשה! ‫אל תגידי כלום.
‫גבירותיי, תתרחקו ‫לאט מהמכונית, בבקשה.
‫נא לאשר מיקום מדויק, ‫בבקשה, עבור.
‫נא לאשר מיקום מדויק, ‫הזעקתם תגבורת, עבור.
‫בריאן, רוץ!
‫פגעתי בהם תוך כדי ריצה.
‫די, בובה.
‫תגיד לי שזה לא כואב.
‫תירה בו. -מה?
‫צריך לגאול את הכלב ‫הנכה מייסוריו.
‫אם אתה רוצה להבין את זה, ‫אתה צריך לירות בו.
‫תירה בו.
‫תכניס לו כדור. קדימה, ‫ילד רע. תעשה את זה.
‫תירה בו! תירה בכלב! ‫תירה בכלב! תירה בו!
‫זה או אתה או הוא. ‫תירה בו.
‫קדימה, ילד רע.
‫הומו מתרומם. ‫-תראה את הפנים שלו.
‫תסתכל! זה לא אבא שלך. ‫תסתכל! -אני יודע, אידיוט.
‫הוא שוטר והוא סובל ‫וזו המתת חסד.
‫אלוהים...
‫צריך לצאת לדרך.
‫איפה התודה שלך?
‫תודה.
‫תודה על מה, אדל?
‫אני לא יודעת, ארלי.
‫על זה שהצלתי ‫את החיים המזוינים שלך.
‫היית כזאת קרובה ‫להגיע לחדר המתים.
‫הוא לא התכוון לירות בה, ‫רוצח בן-זונה.
‫תפסיקי, קארי. ‫-אתה דפוק, או מה? -שתקי!
‫הוא רוצח! ‫-שתקי, קארי!
‫לעזאזל, כלבה מופרעת.
‫תראי איזה בית יפה, בובה.
‫אולי יש להם בירה.
‫תראו את כל הקקטוסים האלה.
‫הם מדהימים.
‫יודעים מה עושה אותם ‫חזקים כאלה?
‫אפשר להשאיר אותם ‫ולשכוח מהם לנצח,
‫והם ימשיכו לחיות ולצמוח
‫ולצמוח ולצמוח. -חייבים לעשות ‫משהו לפני שהוא יהרוג שוב.
‫והם נושמים... ‫-אדל, תקשיבי לי?
‫אתה לא יכול לעשות כלום. ‫שב בשקט.
‫אדל...
‫יש לך קקטוסים מדהימים, גברת.
‫אני מתה עליהם.
‫לאימא שלי הייתה גינה
‫והיה לי קקטוס תינוק,
‫ותכננתי לשתול אותו... ‫-את מוכרחה לדבר עם אדל.
‫היא מעריצה אותך. ‫היא תקשיב לך.
‫ניסיתי לדבר איתה במכרה. ‫זה לא עזר.
‫נסי שוב.
‫בריאן, חשבת על זה פעם,
‫שאם תחליף ‫שתי אותיות בשם שלך,
‫יקראו לך בריין (מוח)?
‫יש לך בעיה.
‫מה קרה לסבתא?
‫איפה בעלך?
‫אני אלמנה.
‫באמת?
‫זו את, מתוקה?
‫בואי הנה, יקירה.
‫זה ברור כל כך. ‫לא ייאמן.
‫- מומחים בתחום הגרעין ‫משבחים את מסגרייב -
‫פשוט מדהים.
‫בואי לראות, מתוקה.
‫אני רוצה שתראי את זה, מותק.
‫ארלי?
‫נחש מה, ארלי!
‫לגב' מסגרייב ‫יש בית הארחה מאחור,
‫והוא ממש מהמם,
‫והוא ריק, והיא אמרה לי ‫שאם נרצה, נוכל...
‫את אלמנה עכשיו, מותק.
‫משעמם.
‫זבל!
‫זה לא משאיר הרבה מקום ‫לדמיון, נכון?
‫משעמם.
‫אני מכיר אותו, זה אבא שלי.
‫בן זונה.
‫משעמם.
‫את לא תמותי.
‫זו את, נכון?
‫כן, זו אני. ‫מוצא חן בעיניך? מה דעתך?
‫זה חרא!
‫את יכולה ללכת עכשיו.
‫תתקשרי אליי.
‫אתה צריך לרסן את האישה שלך.
‫מסריח... מסריח...
‫מזלך שבקליפורניה ‫מקבלים כל מיני טיפוסים.
‫נגיע לשם מחר.
‫אדל! בובה!
‫מטומטמת.
‫אדל!
‫לעזאזל!
‫מותק! מותק!
‫תפסיק! די, ארלי!
‫מה אתה עושה?
‫מרים את הפסנתר. ‫נסי להעביר את הידיים מלמטה.
‫בובה, מה את...
‫מה את בוכה? ‫אני זה שנפגעתי.
‫בגלל ש... אני החלטתי, ארלי.
‫אני לא אטפס איתך ‫לשלט "הוליווד".
‫למה לא? -אתה רע, ארלי. ‫-לא נכון.
‫אתה פגעת באנשים האלה, ארלי.
‫אני לא רוצה ‫לעשות את זה איתך.
‫אהבתי אותך, ארלי. ‫תשתוק ודי, אתה אדם רע.
‫רוצי! תברחי! ‫-לא, אני לא משאירה אותך עם...
‫רוצי!
‫אדל! -שתקי! ‫אדל! -שתקי!
‫שתקי!
‫אני רואה ‫שאני צריך אישה חדשה.
‫לא! לא אותו! ‫-שתקי!
‫אני אעשה הכול! ‫אני אבוא איתך. בבקשה!
‫בבקשה, אל תהרוג אותו. ‫אני אעשה הכול.
‫בבקשה, אל תהרוג אותו.
‫חייבים למצוא לנו דלת, בובה.
‫זה יחסוך לנו הרבה זמן. ‫איזו שמלה מדליקה.
‫כן, זה ממש מדליק.
‫לא חשבתי שהוא השאיר ‫מישהו בחיים.
‫איפה קארי? ‫-נסעו במורד הכביש.
‫תיזהר על הראש.
‫קחי את הכיסא ההוא.
‫כשארים את הפסנתר, ‫תדחפי אותו מתחתיו.
‫הוא ניתק את הטלפון. הטלפון ‫הקרוב במרחק של 43 ק"מ מכאן.
‫הוא נסע מערבה.
‫סעי אל הטלפון וטלפני למשטרה.
‫זוזי!
‫מה שלומכם? אני ארלי.
‫זו האישה שלי, קארי.
‫סליחה שאני מפריע, אבל...
‫נראה לי שנצטרך לישון ‫כאן הלילה. אל תזוז!
‫פינוקיואים דפוקים!
‫- אתר ניסויים גרעיניים ‫חוות דרימלנד (ארץ החלומות) -
‫לא! לא. לא. לא!
‫- תחום ניסויים גרעיניים ‫דרימלנד, קליפורניה-נבאדה -
‫דלת... איפה היית?
‫אני צריך לעבור...
‫קארי!
‫בן זונה!
‫בריאן חזר.
‫רוצה לשאול אותי שאלות, בריאן?
‫תשאל אותי שאלות, נו.
‫האם אני מרגיש חזק? עליונות?
‫אני מרגיש טוב.
‫בריאן, אתה מדמם.
‫אתה מדמם.
‫כי אני מרגיש חופשי ‫כמו ציפור.
‫סקינרד. לינרד סקינרד.
‫אני אוהב את השיר הזה.
‫המפתחות.
‫הם סביב הצוואר שלו.
‫לעולם לא אדע מדוע ‫ארלי גרייס נעשה רוצח.
‫אני לא יודע מדוע ‫רוצחים נעשים רוצחים.
‫כשהסתכלתי לתוך עיניו, ‫לא הרגשתי דבר.
‫שום דבר.
‫באותו יום גיליתי שכל אחד ‫מסוגל להרוג מישהו אחר.
‫אבל גם למדתי שקיים שוני ‫בינם לבינינו.
‫זו תחושת החרטה, ‫ההתמודדות עם האשמה
‫ועם המצפון.
‫אצל ארלי זה לא היה קיים.
‫"22 ביוני, חוות נובאק.
‫"מר בקסטר טרק בפניי את הדלת ‫וקרא לי שודד קברים ארור.
‫"לדעתי הוא חי עדיין.
‫"הוא גר בקרוואן איפה שהוא, ‫אבל הוא חי.
‫"הוא חושב על הדברים שעשה...
‫"חושב עליהם שוב ‫ושוב ושוב כל לילה,
‫"ועל כמה הוא מתוחכם ‫שהצליח להתחמק מעונש.
‫"תודה רבה".
‫איך הולך?
‫לא רע. איך הייתה השחייה?
‫קפואה. ‫-נובמבר עכשיו.
‫אני יודעת.
‫יש גלריה בווניס...
‫הראיתי להם את העבודות שלי, ‫את סדרת האיקונין.
‫אני חושבת שהם מעוניינים בה. ‫-זה מצוין!
‫זה לא סגור עדיין, ‫אבל זה מעודד.
‫בואי נחגוג. ‫אני מזמין לארוחת צהריים.
‫טוב.
‫מה יקרה בהמשך?
‫יש לי פגישה בגלריה ביום ה'. ‫הם רוצים לראות עוד עבודות.
‫אני בטוח ‫שהם יאהבו אותן כמוני.
‫היי, נחשו מי זו?
‫זו אני. אדל.
‫אני יודעת שבטח אסור לי לדבר ‫במכשיר ההקלטה שלכם, אבל...
‫רציתי רק להגיד תודה שלקחתם ‫אותי ואת ארלי למסע שלכם,
‫כי אני וארלי נהנים מאוד.
‫ואני מקווה שכשנגיע ‫לקליפורניה לא תשכחו אותנו,
‫כי חברים הם דבר חשוב ו...
‫אתם החברים היחידים ‫שיש לנו. להתראות...
‫"קליפורניה"
‫עברית: גלית יעיש
‫הפקת תרגום וכתוביות: ‫אולפני נ.ל.ס