ISL סונכרן ע"י
.אני עדיין זוכר. הייתי בן 12 או 13
.היינו באחת האורוות והיו כמה חבר'ה
?מה תעשה" "?תהיה וטרינר כמו אבא שלך
.הייתי בן 13 ועדיין חלמתי
אמרתי שאני אשחק בליגת ההוקי .הלאומית (אן-הייץ'-אל)
בשבת בערב ישבנו ,ואם לא שיחקת בטורניר
.בדרך כלל צפית בו בטלוויזיה
ראינו כמה הם שיחקו היטב וכמה הם עבדו קשה
.וכמה הם היו קשוחים
.רצינו להיות כמוהם
אתה חושב כל החיים שלך .על משחק באן-הייץ'-אל
היה שלב שבו הבנתי שהכישורים שהיו לי
.יביאו אותי רק עד לשלב מסוים
בכל ליגה ששיחקתי בה תמיד הייתי אטי יותר משאר השחקנים
והייתי צריך למצוא .דרך כלשהי להישאר בליגה
.זה מסוג הדברים שאתה המשכת להשתפר
רצית להוכיח לכל מי שאמרו .שלא תצליח שהם טעו
,בסופו של דבר ...רמת הכישורים וכל הדברים האלה
הרמות השתנו ואתה גדל .והיכולת השתנתה
יכולתי להרגיש שהחבר'ה מסתכלים .בזווית העין כדי לראות מה אני אעשה
:הסתכלתי לבסוף במראה וחשבתי .אלוהים, זה אני"
".זה התפקיד שלי
.ערב טוב ותודה על שאתם מצטרפים אלינו
זה אחד החלקים הדוחים .והאכזריים בהוקי באן-הייץ'-אל
אתמול הקנדים צפו בזה .קורה פעם נוספת
הם השחקנים המפחידים ביותר .בליגת אן-הייץ'-אל
,התפקיד שלהם הוא לא לכבוש שערים .אלא להפיל את היריבים
הם ה"אנפורסרים", הם אותרו, נבחרו ,והוצבו על הקרח למען מטרה אחת
.להילחם
מה אתה חושב על מכות ?בהוקי המקצועני
...יש לזה מקום. כלומר, אני
שני שלישים מהאנשים פה .בטח באו בשביל זה
מה את חושבת על מכות ?בהוקי מקצועני
.אין מספיק מזה
.אני חושב שזאת לא בעיה
אבל הם לא צריכים .להילחם חזק כל כך
אנחנו לא מדברים על אמנויות לחימה .משולבות, אלא על הוקי
?מה אני חושב על מכות בהוקי מקצועני
.אני חושב שהן חלק מהספורט
,לא אהבתי את זה בכלל .למען האמת, בכל ענף ספורט
.בעיקר ספורטאים מקצועניים
.זה לא מקצועני .זה לא בוגר ולא הכרחי
.זה עוצר את שטף המשחק ?באמת-
?אתה אוהב את זה .כן-
?זה כיף. זה מלהיב את האוהדים, נכון
.אני אוהבת את זה .לכן אני באה, בשביל הבידור
אני חושב שזה גורם למשחק .להיות מעניין יותר, האמת
.אני עדיין חושב שיש לזה תפקיד במשחק
- ?למה הוקי -
?האם יש משהו בהוקי שמאפשר אלימות
,האוורד בלום סופר ומומחה להתנהגות המונים
,ג'ף מארק מנחה טלוויזיה ורדיו
.מבחינה אינטלקטואלית זה לא הגיוני
אתה מנסה לקחת דסקית עגולה ושטוחה .ולהעביר אותה מעבר לקו האדום
.זה המשחק
.מי שעושה את זה יותר פעמים, מנצח ?מאיפה מגיעות המכות
?למה זה לא קורה בפוטבול ?למה זה לא קורה ברוגבי
למה זה לא קורה בענפי הספורט הזה
באותו קצב מבהיל שזה קורה ?או יותר נכון, קרה, בהוקי
יש הבדל גדול מאוד בין הוקי לבין שאר המשחקים
כי אתה זז במהירות .הרבה יותר גבוהה
כשיש בחורים שגולשים ...במהירות של 50 קמ"ש
,ד"ר ויקטוריה סילברווד קרימינולוגית, חוקרת וסופרת
,ויש להם מקל ביד שעלול לשמש כלי נשק...
.יהיה סוג של מתח במשחק הזה
ובסביבה שבה גוף הופך לפתע לכלי נשק קטלני
,בגלל המהירות שבה הוא נע
,הסכנה, רמת האדרנלין הצורך להגן על עצמך
הרבה יותר גבוה מאשר זה .שקיים בסביבה נורמלית
ראשית אתה אולי לא מרגיש .שזה בדיוק מה שאתה רוצה לעשות
.אתה מוכרח לעשות את ההתאמה הזאת
,דייב סמנקו משחק בליגה 12 שנים
.זה מה שבאתי לעשות
לא התחלתי לשחק הוקי .כדי ללכת מכות
,דייב שולץ משחק בליגה 11 שנים
.זה הדבר האחרון שעבר לי בראש
...אבל ברגע שאתה מתחיל
.לא הייתי מסוגל להפסיק
.כל אחד והטעם שלו יש כאלה שעושים את התפקיד
.כי הם מוכרחים לבצע את התפקיד .אני קצת שונה
,בריאן מקגראטן משחק בליגה 14 שנים
,כשאני מסתכל על שחקן אחר אני רוצה לכסח לו את הצורה
.בכל פעם שאני רואה אותו על הקרח
.התחלתי ללכת מכות במחנות הפיתוח
,ג'ורג' פארוס משחק בליגה 12 שנים
.זאת הייתה החלטה מודעת לגמרי .זה היה עניין של שימור עצמי
,אם אני רוצה לשחק ברמה שאני רוצה .אצטרך ללכת מכות בשלב כלשהו
,עליתי לקרח .שלחו מישהו אחריי במהלך קטטה
.לא היה לי מושג מה אני עושה .תפסתי אותו, הנחתי עליו מכות
.הסתכלתי על האגרופים שלי .כמו בהילוך אטי
.די הצלחתי. זה קל
.ברגע שעשיתי את זה, זה שינה הכול
,אריק גודארד משחק בליגה 13 שנים
היה לי מאמן שאמר שהוא חושב שיש לי .סיכוי להיות שחקן הוקי מקצועני
.לא שמעתי את זה בעבר
זה הפך לאמתי ואנשים שיחקו חזק .ושיחקו כדי לקבל עבודה וכדי לקבל עמדות
,רוב ריי משחק בליגה 16 שנים
.היו שחקני הגנה והתקפה .כולם התמחו במשהו
,הם אמרו שאני אשחק באן-הייץ'-אל .אולי זה יימשך לי עשר שנים
,מיץ' פריץ משחק בליגה 11 שנים
אבל אני אצטרך להילחם לכל אורך הדרך .ואמרתי שאעשה את זה
- דראפט האן-הייץ'-אל -
,אפילו כשאומרים שאולי תיבחר בדראפט
.אתה חושב שזה עשוי להתגשם
זאת הייתה התקופה ,שהסוכנים החלו לחזר אחריך
,אנשים אמרו לך מה עשוי לקרות
דיברת עם ציידי כישרונות .וקיבלת מכתבים בדואר
אני זוכר שחיכיתי ליד ...הטלפון כל היום. לא הלכתי לדראפט
,טוד פדורק משחק בליגה 11 שנים
.כי נבחרתי במיקום נמוך... ."קיבלתי שיחה מפילדלפיה "פלאיירס
אני זוכר שהדבר הראשון שאבא שלי .אמר הוא שאני שחקן שמתאים להם
.חתמתי על חוזה מקצועני כשהייתי בן 19
.חשבתי שהכול... שהכול יזרום משם
,לוק גזדיק משחק בליגה 7 שנים
.והבנתי שזאת הייתה רק תחילת הקרב
- ברוכים הבאים לג'ונגל -
יש לכם זמן קצר מאוד כדי להראות מה שיש לכם
,ואם אתם לא מחוברים .זה ייעלם בן רגע
...לכל קבוצה באן-הייץ'-אל
,קווין ווסטגארת משחק בליגה 8 שנים
.יש קבוצת איי-הייץ'-אל שקשורה אליה...
ההבדל בין הליגות הוא שאיי-הייץ'-אל .מזינה את האן-הייץ'-אל
.מעבירים שחקנים משם לשם כל הזמן ...זאת כלכלת שוק חופשי
,קולטון אור משחק בליגה 14 שנים
כל הזמן התחריתי על משרות... .ולא היה לי דבר בטוח מעולם
,נלחמתי נגד כל מי שיכולתי .ניסיתי לקבל הזדמנות
.שיחקתי ארבע שנים בליגה נמוכה .מאתיים חמישים ומשהו משחקים
.לא התקשרו אליי
הליגה הנמוכה הרבה יותר קשוחה .מאשר ליגת האן-הייץ'-אל, לדעתי
."אני קורא לה "הג'ונגל
,סקוט פרקר משחק בליגה 9 שנים
.הג'ונגל מלא בכל מיני יצורים .אתה לא יודע מה יתפוס אותך
.הם היו קשוחים. הם היו קשוחים
נלחמתי נגדם פעמיים בלילה .במשך עונה שלמה
אנשים נמשכו ,לשחקנים שנשלחו מהאן-הייץ'-אל
.וזה היה כאילו שיש דם במים
,הוא בירידה ואם אני אתקוף אותו" הם יראו אותי
".ואני אקבל הזדמנות
אם אתה לא תעשה את עבודתך ,והם לא יראו שאתה מתקדם
,אז כשהם יצטרכו לזמן מישהו .הם לא יחשבו עליך
,ברגע שאתה מקבל את השיחה הזאת זה אחד הימים הטובים בחייך
כי אתה יודע שתקבל הזדמנות ,לשחק ברמה הבאה
ברמה שכולם חולמים עליה .ורוצים לשחק בה
.קשה להגיע לשם .עוד יותר קשה להישאר שם
.חילופי דברים בקצה העיגול .הם הורידו את הדסקית מיד
ההחלטה מתי, מי, למה ואיך להילחם זה משהו
שלא ממש הצלחתי להתמחות בו .די הרבה זמן
.הייתי די טיפש בשנה הראשונה .נלחמתי בכל זמן ובכל מקום
וככל שהתבגרתי, בשנים הבאות הבנתי .שלפעמים יש מצבים שטובים מאחרים
המצלמה יכולה לעקוב רק אחרי הדסקית
ואחרי שחקנים מסוימים .בזמנים מסוימים
...קורים הרבה דברים
,ריילי קויט משחק בליגה 8 שנים
.שרוב האנשים והאוהדים לא רואים
לשופט יש השליטה הבלעדית .על מה שלא שופטים אותו
אבל יש דברים שלא רואים .ולא יראו אותם
.זה תלוי ב"אנפורסר" לטפל בזה
,קלארק גיליס, נבחר להיכל התהילה משחק 14 שנים בליגה
אני חושב שה"אנפורסר" הוא השחקן .שמגן על חבריו לקבוצה
הוא עולה לקרח ומגן מפני זה שיקרו דברים מטופשים
.לשחקן שלא יכול להגן על עצמו
,אם קורה משהו במהלך המשחק מישהו עושה מהלך לא הוגן
.או דורס את השוער שלך
.מכות חזקות, מרפק, חיתוך
.המקל בפנים, מכה בצד הצוואר
הכשלת הרגליים, כשמכשילים רגלי שחקן .והוא נופל עם הגב והראש על הקרח
,רון אסלסטין שופט קווים לשעבר בליגה
.אלה הדברים שעלולים לגרום למהומה
בעיקר אם מפספסים
כי אם השחקנים מרגישים ,שאנחנו לא מגנים עליהם
.הם יחלו להגן על עצמם
.אתה תהיה אחראי ולא משנה מה תעשה
אם אתה תיכנס במישהו ותחשוב שלא תיענש על כך
,ולא תיתן על זה דין וחשבון .אתה טועה
אני אפיל שחקן אחד .ואשתמש בכל הקבוצה שלו כדוגמה
אני אומר שהבחור הזה .עשה את זה לכל אחד מכם
.כולם על הכוונת שלי
לא אכפת לי מי זה. אם הוא ינסה ,לפגוע בי או בחבר לקבוצה
אם היה לך קרב אחד .או היו לך מאה בקריירה, אני אכנס בך
?האם הם יעשו את זה .כן, הם עושים את זה
.אני כמעט מחפש שתעשה את זה אני יושב שם ומקווה
.שהוא ייגע בו .אני מקווה שתגיד לו משהו
,אם אני לא יכול לפגוע בך אני אגש לשחקן הכי טוב שלך
ואגיד לו שאני אשבור לו את הרגל בגללו
"?והוא יגיד לי: "באמת? באמת
...כשהם מתחילים להרביץ לך
,קלי צ'ייס משחק 11 שנים בליגה
,אתה לא יכול להרשות לזה לקרות... .אחרת זה יהפוך למשהו שיקרה כל משחק
אם אתה יודע שמתאגרף על הקרח בגובה של 1.96 מ' ששוקל 111 ק"ג
ירדוף אחריך כי פגעת ,באחד השחקנים שלו
.הסיכוי שתעשה את זה יורד
...יש לו
...יש לו על הפנים מבט של
,ד"ר צ'רלס טייטור מומחה לפגיעות ראש
אני לא מאמין לזה. אני פשוט לא חושב
.שיש תמיכה בתאוריה הזאת
אני חושב שאם אתה ,ממלא את חוקי המשחק
,אם השופט אוכף את החוקים ,אם הליגה אוכפת את החוקים
"אתם לא צריכים "אנפורסרים .שישמשו שוטרים של הליגה
.הטיעון פשוט לא מחזיק מים
זאת האחריות של הליגה למנוע מכות מתחת לחגורה
ולליגה יש שפע הזדמנויות .לעשות את זה
שפע אסטרטגיות להגן .על הנכסים היקרים שלה, השחקנים
הסטטיסטיקה לא יכולה לספר לכם דבר ,כי אין קבוצת ביקורת
.אין דרך לנתח את זה
אבל חלק מהשחקנים שראיינתי ,שיחקו בליגות שונות ביבשת אירופה
,שם לא מאפשרים ללכת מכות
והם שיחקו גם בבריטניה, שם יש סגנון ,דומה מאוד לזה באמריקה הצפונית
והם אמרו לי שהם חושבים שיש הרבה מכות מתחת לחגורה
."בליגות שבהן אין "אנפורסרים
,דרק בוגארד משחק בליגה 8 שנים
שומעים על שחקנים מאמריקה הצפונית שחוזרים לקיץ
.ואומרים שמשחקים שם אחרת לגמרי
אנשים לא מפחדים .להשתמש במקלות שלהם
.כי אין שם קרבות
אם תדברו עם שחקנים מיומנים ,ששיחקו בקבוצות שונות
הם יגידו שאולי הם רגועים יותר .כשיש "אנפורסר" על הקרח
אפשר להוציא שחקן מהמשחק .ולקבל חמש דקות עונש
אם הרבה אנשים שעושים את זה ירגישו ,שלא משנה מה הם יעשו
,הם יקבלו עונש של חמש דקות ?כמה זה כבר יכאיב
אם תבקיעו שערים ,ותהיו מי שינצחו את הקבוצה
.תסבלו קצת
,ברט הול, נבחר להיכל התהילה משחק 20 שנה בליגה
,אבל העונש הלא הכרחי ,העונש הנמשך
:אז הם מתערבים ואומרים ".בסדר. אני אומר לך שיש גבול"
.כל משחק. זה חשוב כל משחק
...אם זה קורה או לא, יש תמיד
.מרגישים את זה
"אם אתה יודע שיש לך ה"אנפורסרים ,הכי גדולים, קשוחים וטובים בקבוצה שלך
אתה יכול לעלות לזירה ,ולשחק בדיוק איך שאתה רוצה
.שיהיה לך כל המרווח שאתה צריך
כשיש לך מרווח של 60 ס"מ .לעבוד איתו, זה משהו אחד
,כשיש לך מרווח של שלושה מטרים לעבוד איתו .זה משהו אחר לגמרי
השחקנים לא הרביצו לי בכמה מהמשחקים ."כי הם ידעו שיצטרכו להתמודד עם "אנפורסר
,כריס צ'ליוס, נבחר להיכל התהילה משחק 26 שנים בליגה
.זאת הייתה הרגשה נפלאה
.כריס נולן ממונטריאול הגן עליי
,אתם לא שמתם לב לזה אבל ראיתי שקיבלתי יותר מרווח
,והשחקנים ידעו שאם הם יתקפו אותי .הם יצטרכו להתמודד איתו
אני אומר לכם עכשיו שברט הול לא היה אותו שחקן שהוא היה
בלי שחקנים כמו קלי צ'ייס .וטוני טוויסט שגיבו אותו
.אני אומר לכם את זה עכשיו
,אם מסתכלים על השחקנים הגדולים .אפילו גרצקי שיחק לצד סמנקו שהיה משוגע
אתם יכולים לתאר לכם מה זה לקחת את ?"סמנקו, את מקלאלן ואת מקסורלי מ"אוילרס
,ניק פוטיו משחק בליגה 15 שנים
?איפה אתם חושבים שוויין גרצקי היה ?איפה אתם חושבים שהיה הראש שלו
...ויין גרצקי היה בחור צנום בן 18, 19
,פול פטסוקו חוקר והיסטוריון הוקי
.ואנשים חשבו שיהרגו אותו...
אני חושב שכולם חשבו ...שלא כדאי שוויין גרצקי ייפצע
,בובי הול שיחק 23 בליגה
על ידי מישהו שלא הייתה לו .אותה יכולת שהייתה לו
.הרבה פעמים הוא היה עם הגב אליך
,אם באמת רצית להוציא אותו מהמשחק .הייתה לך הזדמנות לעשות את זה
.ראשית, אני לא אעשה את זה למישהו .זאת לא האישיות שלי
אני מניח שהסיבה השנייה היא שאיאלץ ,להתמודד עם אנשים כמו סמנקו
,מארק מסייה, קווין מקלאלנד אלוהים יודע כמה אחרים
.כי כל אחד מהם היה רוצה לפגוע בי
לא רציתי לצפות לזה ."בכל פעם שאשחק נגד "אוילרס
אף אחד לא התכוון ...לעלות לזירה ולגעת בוויין גרצקי
,דיוויד סינגר היסטוריון הוקי
.כי דייב סמנקו ירדוף אותם...
דייב סמנקו יתפוס אותם .והוא יחבוט בהם על הקרח
אני חושב שלפעמים אני מקבל יותר קרדיט ממה שמגיע לי
.על הקריירה שלו
.הוא השחקן הגדול ביותר בכל הזמנים
מישהו יכול לבוא ולתקוף אותו ,כשהוא לא מסתכל
,אבל כנראה בשלב הזה אני וכמה מחבריי לקבוצה
.נכנסנו לתמונה
אין ספק שוויין גרצקי היה ...שחקן גדול עם או בלי הקשיחות
,דייב בראון שיחק בליגה 14 שנים
אבל תמיד היו סביבו... .אנשים קשוחים
אני בטוח שהוא שמח .שהוא שיחק איתם ערבים רבים
אחרי דייב סמנקו .היה לו שחקן כמו מרטי מקסורלי
לא רק שהם היו מספיק טובים ,כדי לשחק עם ויין גרצקי
הם היו גם מספיק טובים .שהוא לא רצה לעזוב בלעדיהם
,"כשוויין גרצקי עבר ל"קינגס ,מרטי מקסורלי היה חלק מהעסקה
,לא כי "קינגס" התחננו שייתנו להם אותו
אלא כי ויין גרצקי אמר
שהוא לא יעבור לשום מקום .בלי מרטי מקסורלי
,ג'טינו אודג'יק משחק בליגה 12 שנים
השחקן הכי טוב במשחק .היה צריך "אנפורסר" לצדו
.זה אמור לענות על כל השאלות שלכם
,כן. במשך שנים רבות לאחר מכן
לכוכבים רבים ,היה טייס משנה ששיחק לצדם
רק כדי לוודא .שאיש לא ינסה לנצל אותם
.לסטיב אייזנמן היה בוב פרובורט .היה לו אותו ואת ג'ואי קושר
.היה לו את סנדין
,היה לו את טאי דומי שם .היו לו כמה חבר'ה שדאגו לו
...מריו למיו. כל שחקן .היה לנו קל יותר לשחק כי הם היו שם
לא ראית הרבה קבוצות ...'בשנות ה-80' וה-90
,ג'ו קוקור משחק בליגה 16 שנים
שזכו בגביע סטנלי... .ולא שיחק "אנפורסר" בשורותיהן
,"ניו יורק "איילנדרס", פילדלפיה "פלאיירס
."בוסטון "ברואינס", דטריוט "רד וינגס
,אולי היה להן רק "אנפורסר" אחד אבל הם הקיפו את ה"אנפורסרים" האלה
בשחקנים טובים ופיזיים .ולאחר מכן כוכבי-העל
כולם תמיד מנסים לפרק את זה ולבודד את זה להיבט אחד
ואנשים לא מבינים שהתמונה הגדולה
היא לא תמיד לכבוש שער ...במשחק השביעי של גביע סטנלי
,ונדל קלארק משחק 15 שנים בליגה, פעמיים באולסטאר
אלא שיש הרבה משחקים שבעזרתם... .מביאים קבוצה לעמדה הזאת
השחקנים הקשוחים היו חלק מזה
והפכו את הקבוצה שלכם .לקבוצה טובה יותר לטווח הארוך
...אני חושב שהיו כוכבי-על ברמה הזאת
,זנון קונופקה משחק בליגה 12 שנים
."אם לא היו "אנפורסרים...
.הקריירה שלהם הייתה מתקצרת
הם לא היו יכולים להישאר ברמה הזאת בצורה קבועה במהלך העונה
.ובמהלך הקריירה שלהם
,ריק טוצ'ט, משחק 18 שנים בליגה 4 פעמים באולסטאר
אני חושב שבגלל זה הרבה כוכבי-על .לא רוצים שיהיו מכות
,הם יודעים שאם לא יהיו מכות .הם יעשו את זה. ראיתי את זה קורה
.אני צופה במשחק עכשיו
סידני קרוסבי נפצע יותר פעמים ממכות ומפגיעות ראש וברכיים
בשנה אחת
.מגרצקי שנפגע בכל הקריירה שלו
?האם סידני קרוסבי מוגן .אני חושב שלא
?הוא לא רוצה להיות מוגן
אי אפשר להגיד שזעזועי המוח שלו ,הם תוצאה ישירה של זה
אבל במקביל, קרוסבי ,נפגע יותר מכל כוכב אחר שראיתי
.אז גם קשה להגיד שזה לא נובע מזה
.השוויתי את הוקי לחיים ולעסקים .זה דומה מאוד
אם מישהו יכול לחמוק מעונש ,על משהו בחיים או בעסקים
.הוא יעשה את זה. זה נכון גם להוקי
אם תעניש שחקן ,או תביא להשעיה של שחקן
אולי תפגע בכיס של השחקן הזה ,ובקבוצה שלו
,אבל אם אתה תפגע באדם זה מרתיע הרבה יותר
.מאשר הדברים האחרים
,יש אנשים שלא רוצים לשמוע את זה ,אבל זה הגורם המרתיע ביותר
.זה גורם ההרתעה האולטימטיבי
אתם יכולים להגיד לי עד מחר .שעונשים משמעתיים וקנסות יעזרו
כבר ידעתי מה הקנס, אם הייתי .מתקיל את סטיב אייזרמן בדטרויט
.אלה היו בוב פרוברט וג'ו קוקור
.ולא עשיתי את זה .לא עשיתי את זה באדמונטון
.לא התקלתי את ויין גרצקי בלוס אנג'לס
לא נתתי לשחקנים בקבוצה שלי להיכנס בשחקן גדול
.כי ידעתי שאני אשלם את המחיר בסוף
- כוח ההרתעה -
"בדרך כלל ה"אנפורסר הוא הכריש שבמים
שמוודא שלא יפגעו .בשחקנים המוכשרים
.זה התפקיד המסורתי .זה יותר מורכב כיום
משתמשים בקרבות .כדי להשיג הטבות טקטיות
תגלו שהרבה פעמים לקבוצות יש זמנים מסוימים
שבהם אומרים לשחקנים .מתי טוב ללכת מכות ומתי לא
,הידיעה שאם לא תצליחו .עלולה להיות הרסנית לקבוצה
.ג'קסון עם כמה שמאליות טובות
למה ההרתעה משנה ?את כל הקצב של המשחק
,כי ברגע שמישהו בקבוצה שלך נפגע .זה מעסיק אותך מאוד
או שאתה מרגיש כמו קורבן בגלל זה .או שאתה מרגיש שהגיע הזמן לנקום
.רמת האדרנלין עולה
היא משנה את הים ההורמונלי .שעליו משחקים את משחק ההוקי
.לא משחקים הוקי רק על הקרח
.משחקים הוקי על הורמונים
.משחק הוקי לא קיים בבועה
,או ששיחקת נגדם בעבר כשקרה משהו ואתה מודע לזה
,כשאתה משחק נגדם אחר כך .כשהמשחק חשוב יותר ואתה רוצה יתרון
הדרך שבה המשחק יתנהל תקבע אם בשבוע או בחודש הבא
הם יהיו מנצחים
או מבחינה הורמונלית וביולוגית .הם יהיו מפסידנים
אתה לא רוצה שהם יתלהבו .שהם משחקים נגדך
אתה רוצה שהם יתבאסו .שהם ישחקו נגדך
.הוא נופל וסופג ימנית נוספת
,אם תפחיד מישהו .הוא לא יוכל לעשות דברים מסוימים
זה כמו צבי שעומד .מול מכונית דוהרת. הוא קופא
...הפחדה היא מאמץ לשלוט באדם אחר
,ד"ר רוברט ליפטון פסיכולוג
כדי לזרוע פחד באדם אחר...
מתוך מטרה להרוס את הביטחון העצמי של בן אדם אחר
.ולהציג את עצמך ככול יכול
.זה לא רק עניין פיזי
אני חושב שבגלל זה .אתה לא יכול לספר למישהו על זה
הוא צריך לחיות את זה .כדי להבין את זה באמת
,עשיתי את זה בכל רמה
,מליגת הילדים, דרך לליגת המזרח .הליגה האמריקנית ועד אן-הייץ'-אל
.וזה פעל בכל רמה
היית צריך להיזהר מאוד .וזה לא הצליח בכל פעם
יש קרבות שזה קורה .ולא משתנה דבר רגשי במשחק
כמו שאתה יכול לעשות מהלך חזק .ואף אחד לא כובש
?זה אומר שזה בזבוז
,ג'יי ברושל שחקן, כותב ובמאי
אני חושב שיש אנשים רבים ,שהמומנטום הוא שטויות בעיניהם
הוא אלמנט רפאים .ואני חושב שהם טועים
אני מדבר על השחקנים .שנמצאים על הקרח
אני לא מנסה לשחק ,על קלף האותנטיות הרבה פעמים
,אבל במקרה הזה .אני לא יודע איך ההרגשה
.מייק קמלרי שיחק פה לפני שתי עונות :והוא טפח על כתפי ואמר
אתה יודע כמה קל לי לשחק" ?כשאתה נמצא על הספסל
.אתה אפילו לא צריך לשחק ".מספיק שתהיה על הספסל
.אני זוכר שהגעתי למונטריאול .שיחקתי עם דייבי דהרנה
ובכל משחק נגד אוטווה הוא אמר שהם שיחקו שונה כל כך נגדנו
.ואמר שהם לא רואים אותו מספיק
,ג'רום איגינלה, 20 שנים בליגה שיחק שש פעמים באולסטאר
אני תמיד רוצה שיהיה "אנפורסר" בקבוצה שלי
.ואני מקווה שהוא יהיה הכי קשוח
?מתי החלו המכות בהוקי
.אני לא יכול לענות לך על זה .מאז ומתמיד. לא יודעת-
.אין לי מושג
...המכות החלו הוקי
?הייתה תקופה שלא היו מכות בהוקי
הבחור הראשון על האגם ששתה קצת יותר מדי וניסה לשמור על חום
.הכה בחור במקל בשלב כלשהו
אני הולך להוקי 'מאמצע, סוף שנות ה-60
.ותמיד זה היה חלק מהמשחק .כל ימי חיי
אין לי מושג, אבל אני מקווה .שזה החל במשחק הראשון שהיה להם
- ההתחלה -
,אם תחזרו לשורשי המשחק ."תגלו שתמיד היו "אנפורסרים
.המכות היו חלק מהמשחק מההתחלה
.משחק ההוקי הראשון אי פעם הסתיים בקטטה
תרתי משמע, בפעם הראשונה .ששיחקנו באולם הייתה תגרה
.תמיד שיחקנו את זה ככה
לפעמים במשחקים הראשונים היו תגרות בין השחקנים לשופטים
.ואפילו בין האוהדים בעניין הזמן על הקרח
המונח "אנפורסר" הגיע ,'אולי בשנות ה-70' וה-80
אבל שחקנים הגנו על אחרים .'גם בשנות ה-20' וה-30
זה בלתי נמנע כשיש מחליקיים שהם כמו סכינים ומקלות כמו אלות
ומשחק שבו כולם נאבקים .על דסקית קטנה
,כשהרחיבו את הליגה משחק ההוקי השתנה
.בכמה דרכים
.היו עוד שש קבוצות הכפלת את מספר הקבוצות
,והיית צריך להכפיל את מספר הכישרונות
.אבל לא היה מספר כפול של כישרונות
,כדי שהם יצליחו .הם היו צריכים לבלוט איך שהוא
זאת הייתה כמעט ההתחלה .של התקופה של השחקנים הייחודיים
.הם הביאו שחקנים שידעו ללכת מכות
ה"אנפורסר" הראשון באן-הייץ'-אל .היה כנראה ג'ון פרגוסון
הביאו שחקנים אחרים כי הם היו קשוחים
,וזה היה חלק מהמשחק שלהם
אבל הוא הובא במיוחד ,לא רק כדי להיות קשוח
.אבל כדי להילחם
.פרגוסון היה יעיל מאוד הוא היה יכול לשחק את המשחק
.ולא היה אכפת לו את מי הוא תקף
.הוא תקף את השחקנים הקטנים יותר הוא התחיל להילחם נגד כל אחד
.והוא הפחיד את היריבים
אני חושב שזה החל מירוץ חימוש .והיו עשרות "אנפורסרים" לאחר מכן
- ברוכים הבאים לרחוב ברוד -
,הבריונים מרחוב ברוד ,"פילדלפיה "פלאיירס
.החלו את ההפחדות ואת הקטטות
הקבוצה הוקמה ."בגלל סנט לואיס "בלוז
ניצלו אותם והבעלים שלהם אמר .שזה לא יקרה יותר
הבעלים, מר סניידר, אמר
שהם לא ימצאו ,את כל כוכבי-העל ואת המחליקים מיד
אבל הם יכולים למצוא .שחקנים שיכו שחקנים אחרים
הם לא רצו לראות שמפחידים שוב ."קבוצה של "פלאיירס
.הוא כמעט הגזים עם זה
"הוא אמר שאם "ברואינס ,יכולים לעשות את זה
אם יכולה להיות להם סדרת שחקנים מוכשרים מאוד
שמקיפה אותה שחקנים קשוחים מאוד
אולי הם יוכלו לקבל כמה שחקנים די מוכשרים
.ושחקנים קשוחים מאוד
הם בחרו את שולץ ואת סלסקי והחליפו את דופונט
.ושינו את כל הקבוצה שלהם
נייט לקח את זה לקיצוניות שנייה
וזה הפך לקרבות של חבורות ואז החלו לחשוב
שהרופאים לא ימלאו את רחבת .העונשין ל-60 דקות
בזמנו, היו בקבוצות שחקן קשוח או שניים
.שהיו יכולים לטפל בזה .ל"פלאיירס" היו שבעה כאלה
נכנסנו לערים :והכותרות היו, ברצינות
,תחביאו את הנשים ואת הילדים" ".החיות הגיעו
פעם אחת אימא שלי בססקצ'ואן קראה
.שצריך להעיף את דייב שולץ מהליגה
.הליגה שנאה אותו .כולם שנאו אותו
האנשים היחידים שאהבו אותו .היו אוהדי פילדלפיה ואד סניידר
:כל השחקנים שלנו אמרו .תקשיבו, הם חושבים שאנחנו קשוחים"
".כדאי שנצדיק את המוניטין שלנו
הם יצאו לשם עם הגישה שהם יכסחו כל מי שיעלה איתם על הקרח
.והם עשו את זה והם ניצחו
ניצחנו בכל ארבע השנים .שאני שיחקתי שם
,שני גביעי סטנלי .העפלה לגמר בשנה הרביעית
.ניצול ההרתעה הזאת עזר מאוד
בזמנו הם היו יכולים לעשות את זה .ולחמוק בלי עונש
.הם גרמו לקבוצות להעתיק את זה
.'זה חדר גם לשנות ה-80 ,בעידן ויין גרצקי
,"במשחקים של "ריינג'ר"-"איילנדר ,המשחקים ארכו שלוש שעות וחצי
.קרב אלברטה נמשך שלוש שעות וחצי
אני צריך בכלל להזכיר ?את מונטריאול ואת קוויבק
,מבין שש הקבוצות האלה חצי מהשחקנים היו צריכים לשבת בכלא
על מה שקרה על הקרח .במהלך חלק מהמשחקים האלה
הייתה אווירה של אלימות יתר .'גם בשנות ה-80
,כמו כל דבר התפתחה תרבות סביב זה
.לטוב ולרע
'בתחילת שנות ה-90 .המצב החל להשתנות קצת
.לא היו שניים-שלושה אנשים כאלה יותר
.המספר ירד משלוש, לשניים ולאחד
ה"אנפורסרים", כנראה ,"מה שאנחנו מחשיבים כעת כ"אנפורסרים
.היו לוחמים וקשוחים ,הם היו יכולים לשחק
.אבל לא תמיד הרשו להם לשחק
.אז השחקנים הפכו מגדולים לענקיים
,כשהחלו קרבות הראווה ,קרבות במרכז הקרח
.הקרבות באור הזרקורים .הנה-
.תגרה בתחילת המשחק הזה
.עד שנות ה-90' לא היו קרבות ראווה
,במובנים רבים .אז המצב נעשה מסוכן ורציני מאוד
.הנה קינג שמוריד כפפות .זה כבד. אין יותר גדול מזה-
.זה קרב במשקל כבד
- בניית לוחם -
"האבולוציה של אימוני "אנפורסרים באימונים מיוחדים יותר
הלכה יד ביד עם האימונים המפורטים ביותר בהוקי
.ובענפי ספורט אחרים
,פעם היית צריך להיות קשוח להיות מוכן לעשות את זה
.ולהרביץ הרבה במהירות
כעת אנשים לומדים אגרוף .או שיעורי אמנויות לחימה
,ג'ו ג'יטסו, לפיתות, קרב בעמידה .היאבקות יוונית-רומית, טאקוונדו
,הרמת משקולות ,ריצות ספרינט עם חבלי בנג'י
.משיכת מזחלות, דחיפת מזחלות
,הם רצים על הגבעות ,הם עושים אימוני קפיצות
,הם קופצים .הם מרימים משקולות בעזרת גומיות
לפני עשר שנים, אף אחד .לא היה מרים משקולות בעזרת גומייה
,יש להם מאמנים אישיים .יש להם פסיכולוגיים
הם עובדים עם כל אחד .כדי לנסות לשפר את עצמם
כיום, האימונים של השחקנים .נמשכים כל השנה
פעם אחת היו לי אופניים כמו .של לאנס ארמסטרונג. זה היה מטורף
אימונים של ארבע, שש .ולפעמים שמונה שעות ביום
בפגרה, התחלתי להתאים .אימונים מימי הביניים
.היו לי בעיות עם הידיים
.כמעט היו לי ידיים של שוטף כלים. רכות
עטפתי את ידיי בשרשראות כאלה
ופשוט חבטתי בעצים וניסיתי לחבוט .במפרקי האצבעות כמה שאני יכול
ואז התחלתי להגביר את זה ולעשות אותם מעור
ויכולתי לעמוד בכאב גדול יותר .כשהנחתי חבטות על פנים של אנשים
החבר'ה צוחקים ואומרים שהאימון שלנו .נראה כמו אימון עלוב לעומת היום
.אנחנו רק זכינו בגביעים ושתינו בירה .לא. זה לא היה כל כך רע
.בוגארד ואור הולכים מכות
.בשלב מוקדם לא הייתה לי אסטרטגיה
רק עליתי לקרח .והנחתי חבטות כמה שיותר חזק
.כשהייתי צעיר יותר, פשוט הסתערתי .לא חששתי יותר מדי מהגנה
.זה היה... כן, הרבה חבטות
אם מתאגרף מפסיד כמה נקודות ,בשלב מוקדם בזירת האגרוף
הוא יכול לחזור ,בסיבובים מאוחרים יותר ולנצח בקרב
.אבל בהוקי, יש לך הזדמנות אחת לנצח
.רוב הקרבות מתרחשים ב-20, 30 שניות
החלק הכי חשוב בשבילי .בכל קרב היה השנייה הראשונה
.השניות הראשונות, התפיסה הראשונית
.תביא לי את הכתף שלך, גבר
?ואיפה הראש שלו
,אני יכול לעצום את עיניי .אני יודע איפה הוא, ליד היד שלי
אם אני אתפוס אותו, אני אמשוך אותו
.ואשים את האגרוף שלי בפנים שלו .יש לי כוח כפול
יש כל מיני דברים טקטיים .שבאים לידי ביטוי
.אם הוא ימני או שמאלי
.אתה תחטוף, זה יקרה
אבל אתה מנסה להישמר .שלא יפגעו בך חזק
אתה מוכרח להיות במרחק חבטה .כל הזמן, אחרת לא תהיה בקרב
,מקרב לקרב או מעונה לעונה
.אתה משפר את סגנון הלחימה שלך
טאי דומי היה שמאלי .והוא נלחם בצורה שונה
.ג'ורג' "הרוק" גם היה שמאלי
הוא היה ידוע לשמצה .שהוא חבט בדפוס מעגלי
וישנו דונלד בשיר .שחיבק אותך ומשך אותך
.הוא דחף אותך החוצה וחבט בך
ומשך אותך חזרה פנימה .ודחף אותך החוצה
.ג'ואי קושר הלך על ימנית גדולה
,אם הוא לא ינחית ימנית .זה הזמן שלך לתקוף אותו
חלק מהשחקנים הגדולים כמו בוגי וחלק מהם
היו תופסים אותך .ומנסים לחבוט בך בראש
אהבתי לראות את טוני טוויסט
.מגיע וחובט משם
.זאת האבולוציה של הענף
אתה לא עומד במקום .ולא נשאר עם אותו דבר
.כן, אני עושה את זה" ".אני נכנס ומנחית חבטות
גיליתי שכשאני לובש ,חולצה גדולה יותר
,כשהם נאחזים בה .אני יכול להוציא את היד שלי
,אולי אם גם הריפוד לכתפיים יירד" ".זה יעזור עוד יותר
בזכות ניסוי וטעייה הגעתי לשלב ,שלא לבשתי את הריפוד
,הורדתי אותו מהחולצה .אין רצועות בריפוד הכתפיים
אתה רק שם אותם .ושם רצועת ולקרו על הכתפיים
כשהם מושכים, הכול יורד ישר .ואפשר לראות את התגובה ברוב המקרים
"?אוי, לא. מה אני אעשה עכשיו"
הם לא היו יכולים ,לשמור על שיווי משקל
הם לא היו יכולים .להגיע לעמדת יתרון
.זה פעל עד שהפסיקו עם זה
.רוב ריי עם מדים קסומים, באמת .מגע אחד והם ירדו
.פעם אחת נלחמתי נגד ג'ורג'י פריס .תהיתי מה לא עשיתי בעבר
.והבנתי מה זרקתי עליו את הכפפה שלי
.וזה תפס אותו לא מוכן. ככה ".ואמרתי לו: "תפסתי אותך
הוא ניסה לזרוק עליי את הכפפה שלו .ותפסתי אותה וזרקתי אותה ליציעים
:קדימה." ממש אפשר לראות אותו אומר"
?לעזאזל. באמת, פרקר? באמת" "?עשית את זה
לפעמים אני נותן לשחקן להכות אותי כי זה גורם לעיניים שלי להסתובב
ומשהו בראש שלי זז .כשאני נפגע ואני רוצה להרוג אותו
,זה לא הדבר הכי בטוח שאפשר לעשות
אבל זה בסדר, כל עוד רק .כמה מטורפים עושים את זה
- הגדולים -
?ה"אנפורסר" הגדול בכל הזמנים
"מי אני מחשיב כ"אנפורסר ?הגדול ביותר בכל הזמנים
,אני לא אחד מהם .אבל אני לא נראה רע
יש כל כך הרבה שחקנים .שעשו את זה וקשה לבחור שחקן אחד
.מיק סורלי, דייב בראון .דייב סמנקו-
."דייב שולץ "הפטיש
.יש תיקן ביו "מפרקי אצבעות" ניילין .גם קורדיץ' שם
תמיד היה כיף לראות .את טאי דומי. הוא קטן
,כשהוא היה צעיר יותר הסיבובים, ההתכופפות
והחבטות בשחקנים .'בגובה של 1.93, 1.96 מ
.הוא לא רק הכה אותם, הוא גמר אותם
לדעתי, הבחור הקשוח ביותר .בליגה היה ג'ו קושר
,ג'ו קושר היה מישהו שלא היה גדול
,אבל כשהוא חבט .הרגשת כאילו נפל עליך קיר לבנים
כששואלים אותי מי הבחור הכי קשוח שנלחמתי נגדו
.אני אומר טרי אוריילי .נלחמתי בו שמונה פעמים
הוא לא נתן לי להילחם .נגד מישהו אחר בקבוצה הזאת
.אני בוחר בוונדל
אני מוכרח להגיד שאני באמת חושב ...שג'ורג' לרוק הוא מתחרה כי כמה
."תחפשו אותו ב"גוגל ?בכמה קרבות הוא הפסיד
.סטו גרימסון ובוב פרוברט תודה לאל שלא שיחקתי נגדם
.כי לא הייתי רוצה להיתקל בהם
כשאתה מסתכל על שחקן מעולה
,שהוא אך ורק "אנפורסר", זה הכול
קשה מאוד לעבור את בוב פרוברט .בתואר הגדול בכל הזמנים
.בוב פרוברט? כן .אני חושב שהוא האיש הנכון
,ברט גלאנט משחק בליגה 7 שנים
.בוב פרוברט היה הכי טוב
...הוא תמיד היה קצת
.לא יודע, המילה היא קצת משוגע
כשהוא החליט להיאבק .הוא היה בלתי ניתן לעצירה
הוא שלט בך .ב-30 השניות הראשונות בקרב
,הוא אולי הוא נפגע חמש, עשר פעמים
אבל הוא אף פעם לא נפגע מספיק חזק
ואחרי שהתעייפת ,כי החטפת כמה מכות
.הוא השתלט על הקרב
.בוב פרוברט
.הוא גם כבש שערים
היו לו מספרים יפים בתקופה שהליגה הייתה
.בזמן הכי קשה שלה
אני חושב שהיו לו 72 נקודות ו-395 דקות עונשין בעונה אחת
.והוא היה באולסטאר .הוא היה משוגע-
.תמיד ניסיתי לחקות אותו .ללא ספק, הגדול ביותר בכל הזמנים
והם צריכים לעצור את הקרב כי הוא מוריד את הקסדה שלו
.ובודק אם הידיים שלו בסדר
- פציעות -
מבחינת פציעות זה מוכרח להיות .הדבר הכי קשה בכל עמדה
.בקלות
הידיים שלי בארבע-חמש השנים הראשונות
.הגיעו למצב שתמיד כאב לי לעטות כפפות
כשאתה מכניס פצע פתוח ...לכפפה מלוכלכת
.מעולם לא ראיתי מפרקי אצבעות כמו שלך
בשלב מסוים מפרקי האצבעות שלי .היו בצבע סגול כהה
.טבלתי את הידיים שלי בקרח כל מחצית
כן, מפרקי האצבעות האלה .לא יפים כמו בעבר
ייתכן שהקריירה שלי כדוגמן ידיים .הסתיימה לפני שהיא החלה
.במהלך השנים עברתי כמה ניתוחים
.לא יודע אם אתם רואים .יש עליהן פלסטר עכשיו
.שברתי כמעט את כל העצמות פה .ארבע עצמות פה וארבע עצמות שם
,היה לי שבר פה .שברתי את מפרק האצבעות הזה
הוציאו לי מיתר ממפרק היד .והשתילו אותו באגודל כדי לתקן אותו
.אני שברתי את הגיד שלה
הלוואי שזה היה מחלים מהר יותר .כי הפלסטרים האלה נראים זוועה
לפני גיל 24 .עברתי ארבעה ניתוחים בכתף
שתי הכתפיים שלי יצאו מהמקום .בגלל תיקול בגוף
.חתכים מעל האף, עיניים
,שברו לי שן .שברו לי את האף פעמיים
.רק פעמיים
.היה לי די מזל
הפציעה הכי חמורה שלי .היא 30 תפרים במצח שלי
.זו אולי הפציעה הכי חמורה בפנים שלי
יש לוחית פה, לוחית פה .ורשת בתוך הראש
אני חושב שיש פה .שתי לוחיות לתמיכה בעצמות הלחיים
,שלושה שתלים בשיניים .הלסת העליונה נשברה
,שבר בעצם הלחיים הזאת .קשת פה ולוחית נוספת פה
יש פה שלוש לוחיות .בגלל חבטה שקיבלתי בפנים
.נשברה לי שן טוחנת מאחור .חתכים והכול
.אתם רואים את הצלקות. הן התאחו
.הרופאים טובים
לפעמים אחרי שאני הולך מכות .אני קם בבוקר ומרגיש שעברתי תאונה
.אתה שוכב שם והגוף שלך פצוע
,אתה צריך לשחק למרות הכאב ,לחבוש את היד
.לעלות ערב לאחר מכן ולשחק שוב
,זה גובה מחיר מהגוף .אבל גם גובה ממך מחיר מנטלי
מה שנחמד הוא שהמכות לא כואבות כשאתה בקרב עצמו
כי או שיש לך יותר מדי אדרנלין ואתה לא שם לב לזה
ואם באמת נפגעת, אתה מאבד את ההכרה .לפני שאתה קולט מה קרה
.קשה להתפרנס ככה בקלות
ל"אנפורסרים" בהוקי .יש העבודה הכי קשה בספורט
החלק הרגשי גובה מחיר .יותר מאשר החלק הפיזי
,לחזור הביתה, לראות את הילדים שלך לאכול ארוחה לפני המשחק, לנוח
.ולחשוב על זה כל היום
אני לא יכול לתאר לעצמי משהו קשה יותר
מאשר לתהות נגד מי תלך מכות .או אם תלך מכות בכלל
...הילד שלך
הקרבות אחרי הלימודים מוכנים בשבילך
ואתה צריך לחכות מארוחת הצהריים .עד שהפעמון יצלצל בשלוש וחצי
.ככה אתה מרגיש
,לפני משחקים הבטן שלי הייתה מתהפכת .הרגשתי בחילה ממש
,אבל אם לא תכין את עצמך ,אם לא תהיה מוכן לזה
תדרוס אותך משאית .ואתה תתהה מה קרה לכל הרוחות
לפעמים, לפני שנלחמתי נגד ג'ורג'י "הרוק" ששיחק באדמונטון
,ונלחמתי בו בראש שלי 500 פעמים
.גיליתי שהוא נפצע או שאני לא אשחק
אני זוכר שעליתי על מטוס בדרך לשחק איפה שהוא
ואתה יודע שיש מישהו בקבוצה השנייה שתילחם מולו
,ובסופו של דבר ,אם הידיים שלי לא היו קשורות
.הייתי מכה מישהו שהיה יושב לידי
,זה נשמע מטופש מאוד אבל אני ממש
הייתי צריך לחגור חגורת בטיחות .על הידיים שלי
.זה מטורף, אבל זה נכון. זה סיפור אמתי
אני הזעתי במיטה בתנומה .שלפני המשחק, זיעה קרה
.התעוררתי ואכלתי חטיף
.ניסיתי לשתות כוס קפה
הלכתי לזירה וישבתי בתא שלי .וחשבתי על זה
עוד 20 דקות מתחיל המשחק .וזה מתחיל להיות אמתי
.הרגשות עוד יותר להוטים
,אתה מתחיל להתחמם .הרוח נושבת לך בפנים
.אנשים מזמרים, יש שלטים בכל מקום
יש שונאים, אוהבים
וישנם הקשוחים .שמסתכלים עליך מעבר לקו
.הוא חושב אותו דבר כמוך
.אני בדרך כלל לא מתאמן עם הדסקית
.אני רק שר לעצמי בחימום
.אני חובט כמה פעמים
עד לרגע הקרב .הלב שלך הולם בחוזקה
,ככל שזה נמשך יותר .זה גרוע יותר
.ברגע שאתה נמצא בקרב, כל זה נשכח
,כל מה שחשבת עליו כל מה שמקיף אותך
.פשוט נעלם ואתה לא שומע כלום .זה מוזר מאוד
.אני לא יכול לשמוע כלום .זה כמו שתיקה שעוטפת אותך
אני לא חושב .שהמחשבה על הקרב עוזבת
.וכשזה קורה, אתה חושב על הקרב הבא
זה מאבק בלתי נפסק .לאיזון נכון של הרגשות ושל האנרגיה
,אם אני אתחיל לדאוג ,המשחקים שלי ישתפרו מאוד
,אבל אם אני אכנס לקרב .אין לי היתרון הזה
,גלן קוקרן משחק בליגה 12 שנים
החלק המנטלי הוא חלק .מכל היום שלך, מכל השנה שלך
,השחקנים והמאמנים מצפים לזה .האוהדים מצפים לזה
.אתה לא יכול לקחת ערב חופשי
,בכל פעם שאתה משחק .אתה מוכרח לחשוב שהגרוע ביותר יקרה
.לא תקבל הזדמנות לסרב ,אם אתה רוצה, אתה יכול
אבל כנראה לא תשחק .באן-הייץ'-אל לאורך זמן
אתה יכול להיות פה ערב אחד ולבלות .ולמחרת ישלחו אותך ואתה אפס
,אם תסתכלו על מתאגרף במשקל כבד
תראו שהוא נלחם פעם או פעמיים בשנה
.והם עושים את זה עם כפפות
,ואם תסתכלו על "אנפורסר" באן-הייץ'-אל תראו שהם נלחמים 20-30 פעמים
.בידיים חשופות, על מחליקיים
כשאתה צעיר, בן 18, 17 ואתה עושה את זה
.ואתה עדיין עושה את זה בגיל 24, 25
פתאום אתה בן 30 .ומגיעים צעירים בני 20
,בדרך כלל כשהשחקנים מזדקנים ,כמו בגיל שלי 32, 33, 34
.אתה חושב שגמרת עם הזבל הזה
?איך עשיתי את זה
?איך עשיתי את זה במשך 11 שנים
זה הרבה יותר רגשי וזה מכביד על השחקן הזה
.יותר ממה שאנשים חושבים
.שני חובטים כבדים במרכז הזירה .מרטין מוריד את קסטופוליס לקרח
.מרטין קורא לצוות המאמנים
- פחד -
הפחד הכי גדול בתפקיד שלנו .הוא להיות נבוכים
.לא רצינו לאכזב את חברינו לקבוצה
,לאבד את ההכרה. פשוט מאוד .מול 20 אלף איש
.שידור ארצי
.פחדתי בכל משחק
,פחדתי להפסיד, פחדתי שאם אלחם במישהו .הוא יהיה ענקי
.הפציעות הן הדבר הכי מפחיד אצלנו
,כל מי שאומר שהוא לא חושש מזה משקר לכם בפנים
.כי אני מרגיש שאני לא מפחד מכלום
אני לא נותן לזה לשלוט בי ,ולא חושש מזה כל רגע
.אבל זה תמיד קיים
,אתה מאבד את ההכרה .לא יודע איפה אתה
.זה קורה לכולם
,פישלתי, תפסתי במקום הלא נכון .נפגעתי ואיבדתי את ההכרה
,שכבתי על הקרח .הרגליים לא יציבות וניסיתי לקום
,יש מחשבה בראש שלך .אתה מבין מה קורה
,אתה קצת לא ממוקד "!אבל חושב: "לעזאזל
זה מפחיד כשאתה צופה במכות ואתה רואה
...השופט נמצא מיד עליו
,מייגן וסטגארת אשתו של קווין וסטגארת
.וקורא לצוות הרפואי לעלות לקרח...
אני זוכר שראיתי את אשתי מיד אחרי זה
.ואמרתי לה שאני מצטער מאוד
זאת הרגשה נוראה לדעת שהכו אותי ולדעת שמי שאני הכי יקר להם
.היו צריכים לראות את זה
,ללא ספק, אני אומרת זה היה אחד הדברים הקשים ביותר
,"שעברתי איתו כאשת "אנפורסר .לראות שהוא עבר את זה
- תקשורת -
.פרד שירו אמר לנו משפט
,אם אתם לא רוצים שיבקרו אתכם" ,אל תגידו כלום
".אל תעשו כלום ואל תהיו כלום
,כשקראתי את זה ".חשבתי שיבקרו אותי. "קדימה
.כי אני לא רוצה להיות כלום
כמה אנשי תקשורת ניסו לעשות .כמיטב יכולתם להבין את זה
יש מעטים כאלה
שלא רוצים לעשות את זה .וזכותם להחזיק בדעתם
למרבה הצער, המלעיזים הגדולים ביותר לא נכנסים לחדר ההלבשה
אלא רק כשאתה בתחתונים ,ועטוף במגבת
.אז הם לא יודעים באמת
יש אנשים שיש להם דעות על הוקי ."והם רק מכירים את "פול ניומן וחבורתו
את תקרית ברטוזי, את תקרית בשיר .ואת הכתמים השחורים על המשחק
אנחנו כועסים עליהם יותר .מכל אחד אחר
...פול ניומן וחבורתו" הוא סרט נהדר, אבל"
.אם אני אענה בכנות אני אומר שלא .הם לא תיארו אותם במדויק
אין להם מושג מה קורה בחדר ההלבשה
או כמה הם חשובים לנו .כאנשים, כשחקנים וכחברים לקבוצה
.כשהוא נכנס לחדר, כולם קמים
והקפטן אומר איזו עבודה נפלאה .עשו זה וזה
?כשאתה מקבל מחמאות מעמיתיך
חלק מאנשי התקשורת .צריכים להבין את זה
הלוואי שהייתי יודע ,מה זה לזכות בגביע סטנלי
.אבל אני לא יודע. אני לא באמת יודע
.אני חושב שאני יודע
אם מעולם לא השתתפתם בקרב או אתם לא יודעים איך זה
,שמישהו בקבוצה שלך היה בקרב .אל תגידו לי שאתם יודעים איך זה
בהוקי אמריקני אוהבים מאוד נתונים סטטיסטיים
והמציאו מונחים כמו .המנצחימים" שלא באמת קיים"
.יש נתונים על כל דבר
"אנחנו יכולים לראות אם ל"אנפורסרים יש הרבה או מעט דקות משחק על הקרח
.על פי הביצועים שלהם
אנחנו יכולים לראות כמה זמן הם נגעו בדסקית
או מה הסטטיסטיקה .החיובית-שלילית שלהם, כל זה
.אבל דבר מזה לא יגיד לכם מה מדרבן אותם
דבר מזה לא יסביר את התרבות שהם מתקיימים בה
ואת התרבות שמעודדת את האלימות שלהם
והרבה פעמים מותחת ביקורת .על האלימות שלהם בהמשך
.לכל סיפור חדשותי יש נרטיב .הם בוחרים נרטיב ומתחייבים אליו
זה לא אומר שהנרטיב שהם בחרו .הוא לא נכון
.הוא רק צד אחד של הסיפור
הם עולים למגרש
ושני מיליון אנשים או חמישה מיליון אנשים בעיר
או בכל המדינה קוראים על זה ומושפעים מזה
:וקופצים על זה ואומרים ".הנה עוד מטומטם"
- ?בריונים -
?האם "אנפורסרים" הם בריונים
.אפשר להגיד כן ולא ?מה זה בריון
.אני לא ממש מבין מה זה בריון
אני לא יודע .למה אני לא אוהב את השם הזה
.הוא נשמע כל כך מרושל או משהו כזה
?האם רואי חשבון סופרי חרוזים
אם נגיד לרואי חשבון שהם סופרי חרוזים
.הם בטח לא יאהבו את זה
.)המילה המנומסת היא "אנפורסר" (כופה
.הבחור הזה הוא בריון .אם לא ראיתם את הסרט, אל תטרחו
.זה בריון
.זה סקוט פרקר עם זקן התיש .נראה שהוא שוחרר לחופשת סוף שבוע מהכלא
נראה שהוא יכול להיות .בעלים של אופנוע, ז'קט עור וכל זה
כשאומרים "בריון" מרמזים על כך שלשחקן אין יכולת
.ואפילו לא יכול לחשוב
?מה זה בריון
.ג'ורג' פרוס למד בפרינסטון
.ג'ורג' פרוס ואני למדנו בפרינסטון
אני מדבר איתו, אני חושב .ששאלו אותו הרבה שאלות דומות
.אתה 'אנפורסר', אבל למדת בפרינסטון" "?מה נסגר עם זה
,תקראו לי איך שמתחשק לכם .אני רק עושה את עבודתי
.אם אחרים נעלבים, שיהיה
,הם הביאו במהלך השנים ,'בשנות ה-80' וה-90
,כשהקשיחות הייתה חשובה לקבוצות הביאו שחקנים
,שהיו במשחק מסיבה אחת ,למען מטרה אחת
השחקנים האלה אולי החזיקו מעמד .רק משחק, שניים, שלושה, חמישה משחקים
,ה"אנפורסרים", אלו שבאמת עשו שינוי בקבוצות
.החזיקו מעמד חמש, עשר, 15 שנים
,האמת היא שהשמות של האנשים ששמעתם
.הם לא בריונים
,אם הם נשארו מספיק זמן כדי להיות שם
.הם היו יכולים לשחק הוקי
- אופי וטיפוסים -
האם יש תכונה שמתעלמים ממנה ,כשמסתכלים על הוקי? בטח
אבל יודעים את זה רק כשנכנסים .לחדר ההלבשה ומראיינים אחד מהם
.אתה חושב שהבחור הזה הוא מפלצת
אתה חושב שאין לו ,בעיה לשבור ידיים ורגליים
.לשבור שיניים
אתה חושב שהוא חסר רחמים ,ושצריך להרוג אותו
שהוא כמו מקק במשחק ואז אתה יושב איתו
ומגלה שיש לו מערכת מדהימה של מוסר ערכים
.יותר ממה שראית בחיים
,"כשאתם רודפים אחרי ה"אנפורסר אתם רודפים אחרי השאלה
.מה היא להיות אנושי ?על מה ה"אנפורסר" נסמך
.נאמנות עמוקה
נאמנות עמוקה כל כך ...עד שהוא מוכן לסכן את
,המבנה שלו, את הגוף שלו ,את העצמות שלו, את השיניים שלו
את המוח שלו
.כדי להגן על אנשים שהוא אוהב מאוד
ה"אנפורסר" הוא החבר המוסרי והאתי ביותר בקבוצה
.כי הוא מוכן להקריב כל כך הרבה
ככה מסתכלים על זה .מהחלק הפנימי של הקבוצה
,מהחלק החיצוני של הקבוצה
,ה"אנפורסר" הוא האויב הבלעדי האיש הרע
.ומוכרחים להשמיד אותו
אבל זה כי אנחנו מסתכלים על זה .מנקודת המבט של קבוצה אחרת
אם היינו מסתכלים על זה מנקודת המבט ,של הקבוצה שה"אנפורסר" מגן עליה
"היינו אוהבים את ה"אנפורסר .כי הוא אוהב כל אחד מאיתנו מאוד
.הוא מוכן להקריב את חייו למעננו
.תחשבו מה התפקיד שלהם
הם יעמדו מול מיליוני אנשים ויעשו קרבות אגרופים
.למען חבריהם לקבוצה
.זה אומר לכם מיד מה האמינות שלהם
לפעמים בגלל זה מתקשרים למישהו ,שלא יכבוש 30 שערים
אלא כי אתה רוצה את האלמנט הזה ,בחדר ההלבשה ובאימונים שלך
אתה רוצה את האלמנט הזה במכון .ובמשחקים שלך
,שיהיה לך מישהו שתומך בכולם ,שמוכן לסכן את עצמו
להקריב, להיות לא אנוכי .ולהיפצע בשביל כל שחקן בקבוצה שלו
הרבה פעמים "אנפורסרים" הם שחקנים
שאנשים תוהים למה .הם מסתדרים עם כולם בחדר
.הרבה פעמים זה כי הם היו כמו כולם בחדר
חלק גדול מזה קשור לכך שהם לא מתייחסים כמובן מאליו
.להזדמנות שיש להם
הם חיים מדי יום ביומו .כאילו זה היום האחרון שלהם בליגה
.יש מעט יוצאים מן הכלל
היו לי התמודדויות טובות יותר ,עם הקשוחים
אלה שידעת שלא מסתירים ,את התפקיד שלהם בקבוצה
,לעומת כמה מהכוכבים .קראנו להם היפיופים
זה לא ייאמן מה הם עושים מחוץ למשחק
וכשאתם רואים אותם ,כשהם לובשים את החולצה
הם הופכים לדמויות גדולות מהחיים שיורידו כפפות
ויגנו על חברי הקבוצה שלהם .ויילחמו למען העיר שלהם והאוהדים
- משיכה לאלימות -
בסופו של דבר, אתה לא יכול לסכן את הגוף שלך
כמו שאנחנו עושים את זה רק בשביל הכסף
.או רק בשביל אורח החיים
.מוכרח להיות בזה יותר
נערכה סדרת מחקרים באוניברסיטת שיקגו
.בכל הנוגע להתפתחות קבוצתית
במהלך התפתחות של קבוצה ,יש בדרך כלל מנהיג
."יש סגן שהוא סוג של "אנפורסר .יש בדחן ויש חנון
,לא משנה איפה הסתכלו בחברה ,לא משנה אילו קבוצות הם בחנו
,נערים, כנופיות, המאפיה ,קבוצות חוקיות למיניהן
.הם מצאו את המבנה הבסיסי הזה .הם ערכו ניסוי
הם לקחו רק את מנהיגי האלפא ושמו אותם בחבורה
כדי לראות כיצד חבורה .שמורכבת ממנהיגים בלבד, תתגבש
,מה קרה? אחד היה המנהיג
,"אחד היה ה"אנפורסר אחד הפך לליצן
.ואחד אפילו הפך לחנון
,כל קבוצה שהם חקרו, הורכבה ככה
"אז ההרכב בהוקי שמוביל ל"אנפורסר
,הוא ההחצנה של תבנית אנושית
.רגשית וחברתית עתיקה
תמיד יהיו אנשים שסביר יותר .שהם יסכנו את עצמם למען אחרים
תגלו שלאנשים האלה יש נטייה הרבה ,יותר גדולה להימשך לדברים כמו הצבא
להקריב את הבריאות שלהם .או את הגוף שלהם למען מישהו אחר
,אם אתה אדם שנמשך להתנהגות כזאת
.תמצא פורקן כלשהו לזה
.אם זה התפקיד הזה בהוקי או בערוץ אחר
,כשהייתי בטמפה ביי :כמה כתבים באו אליי ושאלו אותי
ז', האם אתה חושב לפעמים" ?אם כל זה שווה
האם שווה ללכת מכות 33 פעמים בשנה
"?ויש לך ידיים שבורות ותפרים בפנים
אמרתי להם שכששיחקתי ,בליגת החוף המזרחי
הרווחתי 360 דולר נטו בשבוע .ועשיתי אותו דבר
אתה אוהב את זה .כי אחרת לא היית עושה את זה
.הוא כועס שהוא לא יכול להמשיך
זה לא תרבותי להודות שאתה אוהב את הריגוש הזה
כי אתה מציב את עצמך בתחרות כזאת ...ובקרב הזה עם מישהו אחר, אבל
האדרנלין. אנשים מחפשים אותו .בדרכים רבות
.זה כמו סם כשאתה יוצא מתיבת העונשין
?באמת .תמיד יצאתי נלהב-
.זאת התחושה הכי טובה
,זה לא אופנתי להגיד
כמה אנשים שנלחמים למחייתם .אוהבים לעשות את זה
בושה היא לא רגש שכיח .אצל כל לוחמי ההוקי, לדעתי
:אני אומר דברים כמו ,אם הייתי יכול לכבוש 30 שערים"
,"לא הייתי הולך מכות
אבל אני חושב שאני פשוט מספיק משוגע כדי להבין
שאם הייתי רואה מישהו תוקף את חבריי לקבוצה
,ואני יודע שאני יכול לעשות משהו בנידון
.זה עדיין שם והמתג הזה עדיין שם
,"העיקרון הלטיני "הסתכנות מרצון
:שבתרגום חופשי ,"מי שעושה זאת מרצונו, לא ייפצע"
,הוא בעצם מונח משפטי שגור מאוד
,בעיקר בספורט .אבל מתאים גם לתחומים אחרים
אנשים שעוסקים באלימות כזאת .כי הם מסכימים לזה
למשל, מתאגרף לא יכול לתבוע את היריב שלו אם הוא יפסיד בקרב
,כי הוא הסכים להיכנס לזירה לפעילות האלימה הזאת
.ויש לו הסכמה מלאה למה שיקרה
,כשאתה מוריד את הכפפות אתה אומר שאתה מרשה לי לעשות משהו
.שמזיק לרווחתי .יש לנו חוזה לא כתוב בינינו
הוא מאבד את שיווי המשקל שלו, נעמד שוב .ושניהם מבקשים שייתנו להם לריב
,כן. ברור שיכול להיות משהו שלילי בזה
.אבל זה העניין
זה מה שקורה .כששני גברים בוגרים רבים
.האם הכול מושלם אצל ה"אנפורסרים"? לא
.אבל אין משהו מושלם בחיים
יש כמה אנשים שמתים מדי שנה על סירות סרטנים
כדי שתוכלו לקבל מנות סרטנים מיוחדות במסעדה
ויש ספורטאים שחובטים זה את זה בפנים
או נכנסים זה בזה .במשך שלוש-ארבע שעות
.אנחנו אוהבים לראות שזה קורה .זאת המהות של הספורט
.הסיכון גבוה והתגמול גבוה
,יש סכנה שתלכו מכות ותיפצעו .אבל הפרס הוא לשחק באן-הייץ'-אל
עובר גבול דק בין בחירה של אדם בוגר
לכך שלוקחים את זה .כי אנשים לא מסכימים איתם
?איך האווירה באולם כשיש מכות ?איך הקהל מגיב
.זה מחשמל
האמת, אני חושבת שזאת אחת הסיבות .שהולכים למשחקי הוקי
.לא רואים את זה בבייסבול .אולי קצת בפוטבול
.בגלל זה אני באה למשחקים
...יש שאגות. ו
."ואני חושבת... "כן
אני לא יודעת. אני לא מסתכלת .על האנשים האחרים
.אני מתמקדת יותר במכות
.משוגעים. זה מטורף .כן, אנשים מתרגשים בטירוף-
.כן, אנשים מתים על זה
אז הקהל יהיה הכי מרוכז .לעומת כל זמן אחר
.בדקה וחצי הזאת כולם יהיו מתוחים
כל מי שעומדים בתור לבירה .יסתובבו ויסתכלו
:איך אומרים ?"באתי לקרב מכות והיה משחק הוקי"
- אווירה -
,עומדים פעמיים במשחק הוקי .כשמבקיעים שער וכשהולכים מכות
.וכשהולכים מכות, כולם קמים
אחד הרגעים המרתקים והמרגשים ביותר במשחק הוקי בעבורי תמיד היה
משך הזמן הקצר הזה .לפני הקרב הראשון שלהם
.זה עומד לקרות והמתח נבנה הקטשופ בבקבוק מלא כל כך
.שכשאתה מכה בו לבסוף, הוא מתפוצץ !בסדר-
,והקהל שואג. משום מקום
.שני שחקנים מסירים כפפות .אולי ראית את זה ואולי לא
זה לא ממש משנה איך זה התחיל .אם לא ראית את זה קודם
.אתה רואה לאן כולם מסתכלים אתה מסתכל לכיוון שהם מסתכלים
.ואתה מרגיש אנרגיה שמשתלטת עליך
.זה סוג של שאגה זה צליל שונה שבוקע מהקהל
.לעומת הצליל שיש בהבקעת שער
יש רעש תמידי ,וקריאות עידוד והכול הולך
אבל זה מגיע למצב שבו .אתה חושב: "אלוהים
".'הייתי בסרט של 'רוקי
גם אם הם לא רוצים .ששני אנשים ילכו מכות, הם יסתכלו
.זה כמעט אינסטינקטיבי מבחינתנו .זה חוזר לחצר בית הספר
?יש קרב. מה כולם עושים .נעמדים במעגל
!כל הכבוד
.הם לא אוהבים את זה בכלל פה
,אם לא הייתה תגובה של האוהדים .חלק גדול מהקרבות האלה היו נעלמים
.21,273 אנשים ויש קרב
.אל תגידו לי שאתם לא מרגישים את זה
אל תגידו לי .שהשערות לא סומרות על היד שלך
,אני אומר שאם לא .תבדקו אם אתם חיים
.הם מריעים כשקיין ממהר למנהרה ."הערב הזה הסתיים. 6-3 ל"פנתרס
- טבע האדם -
אני לא בטוח איך אני יכול לתרץ .משהו רגשי כל כך כמו קרב בהוקי
,יש בי... לא יודע דנ"א של קופים בתוכי וגם בכולנו
שמפיק נתק בין מה שהראש שלי יודע
.לבין מה שהלב שלי מרגיש
אני לא יכול להסביר את זה מבחינה הגיונית
.כי זה לא הגיוני מבחינה הגיונית .זה ספורט
?מאיפה האלימות הזאת מגיעה
למה יש כזה שוני ?בגישה שלנו כלפי אלימות
עברנו משבטים בני 35 אנשים .לקבוצות של 1.4 מיליארד אנשים
.ככל שהקבוצה שלך גדלה, יש יותר הבדלים
,כל תת-תרבות מציגה היפותזה שונה .גישה שונה לגבי הדרך שבה העולם מתנהל
,אין להכחיש, שאם זה נכון ואם זה לא נכון .זה מעורר בך רגש
.אולי הוא יהיה גועל, זה בסדר
,אולי הוא יהיה הערצה
אבל אי אפשר להכחיש שמשהו קורה לנו מבחינה רגשית
.כשאנחנו עומדים לראות קרב
יש אלמנט שבו אתה צריך להבין ,שיסודות של אגרוף
שדרכם אנשים רגילים למצוא פורקן פיזי לרגשות שלהם
.קוסם לאנשים
בני האדם לא רוצים שהאינסטינקטים האלה .יתממשו בחיי היום-יום
.אנחנו לא רוצים שיהיו קרבות בחדר הישיבות .אנחנו לא רוצים את זה
הבידור הוא פורקן .לאינסטינקט החייתי שיש בנו
מה שאנחנו יכולים ללמוד על טבע האדם מתפקיד ה"אנפורסר" בהוקי
הוא איזה רצון פנימי .לראות שנעשה צדק
.לא משנה מה הצורה שזה יהיה
אנחנו אוהבים לראות את זה .בכל החברה, לא רק בהוקי
.זה קונפליקט .זאת המהות של ספורט המגע
,גיבור ונבל ,הם דמויות מראה זו של זו
הם לבושים בחולצות שונות .ואכפת לך מאחד יותר מהאחר
אם מישהו שמתקיל אותך ואומר לך שאתה גרוע, חתיכת חרא
ושאתה נקבה .ולא עשית את העבודה שלך
כשאני וטאי דומי עלינו לקרח .ושרקו לנו בוז, זה היה מגניב
.סוף-סוף, האוהדים שרקו לי בוז
.אני חושב שזה היופי של הספורט
אתה יכול לצפות בגאוות העיר שלך או הבית שלך
.במקום בטוח שרכשת ב-80 דולר למשחק
לקחנו את האינסטינקט הזה של קבוצות להילחם עד המוות
ומצאנו פורקן לאינסטינקטים האלה .בדרך חדשה לגמרי
.היא נקראת ספורט
היא ספורט המונים מאורגן שרק טלוויזיה ורדיו מאפשרים
ודרך הספורט אפשר לשחרר את האינסטינקטים האלה
,בלי להרוג זה את זה .אבל האינסטינקטים האלה עדיין שם
.באלימות אנחנו מוצאים את הזהות שלנו
באלימות אנחנו מוצאים את האחדות שלנו
ומי שנמצאים בפאתי החברה .הם הגיבורים שלנו
זה משהו שמשתנה כל הזמן ,עם הגישה של הציבור
איך התקשורת ממסגרת דברים .ואילו אירועים יש בזמנו
,שבטיות מודרנית ,שבטיות שקיימת בתוכי ובתוכם
,אם נרצה להכיר בכך ואם לא .היא תמיד שם
.היא טבועה בנו
- כללי התנהגות -
איך כללי התנהגות ?נובעים מתוך הבלגן של ההוקי
זה נשמע מוזר כל כך ומטורף להיות תרבותי כל כך
.כשאתה כזה אלים
."קוראים לזה "הקוד .כולם יודעים מה זה
.אבל אף אחד לא יודע מה זה
יש בעיקרון רשימה .של כללים שכולם מסכימים עליהם
,מסכימים שיש משהו לא הוגן
מסכימים שהדרך הכי הוגנת .ליישב את זה היא באמצעות מכות
.מסכימים לחוקים של הקרב הזה
?מה קורה
.רוצה לעבור? בסדר .ובכן... בהצלחה, גבר
הראשון שעולה לי לראש ,הוא כששחקן עולה על הקרח
.אתה מנסה לא להטיח את הראש שלו לקרח
.אתה לא קופץ על מישהו מאחור
.אתה לא תוקף בלי אזהרה
.בלי נשיכות, עקירות עיניים .דברים פשוטים כאלה
אם אתה יודע שהיריב נפצע ,ולא יכול ללכת מכות
.מתוך כבוד, אתה מניח לו
,אם קראו לו, במקום לבוא ולחבוט בך
,תחשוב שאם לא תעשה את זה הערב ישלחו אותך
.ותגיד, שאתה תעשה את זה
הרבה פעמים, מישהו גדול בא אליך ורוצה להילחם נגדך
.ותבקש ממנו במחצית הבאה
זה כמו להגיד שהמשמרת נגמרה ואתה הבחור הכי גדול בקבוצה
,ואתה מעדיף להיות מוכן
.אז תילחמו במחצית השנייה ולא עכשיו ".בסדר. נשמע טוב"
זה מוזר, אבל מי שתילחם נגדו בטח מבין הרבה יותר את התפקיד שלך
.וההתנהלות היום יומית שלך ,בעיקר בזמן המשחק
מאשר כל חברי הקבוצה שלך וכל מי שאתה חי איתם
.כי הוא עושה אותו דבר
,אנחנו לא רוצים לפגוע בו .אבל כן רוצים לפגוע בו
.זה מלכוד 22
לפעמים, אתם מברכים זה את זה ואומרים "קרב טוב" ומחליקים
,וכמה פעמים קיבלתי מכות בפנים החטפתי לאחרים מכות בפנים
.ובהמשך הערב, שתיתי איתם בירה
זה כמו שני לוחמים שנזכרים בקריירות שלהם
ואומרים שהם ייצאו בצד השני .ולנצח יהיה ביניהם קשר ללא מילים
הכול נראה מבדר מאוד .עד שמשהו כזה קורה
אתה לא אוהב לראות .שחקן מחוסר הכרה על הקרח
.ואתה חושב שאתה עשית להם את זה
מתמודדים עם זה ומחליטים .לפי כל הגורמים השונים
.אנשים אומרים שאתה מרגיש רע
איך אתה מרגיש רע ,לגבי הקרב נגד ווס קרת
.הרי גרמת לו לאבד את ההכרה .התשובה הפשוטה היא לא
אני לא מרגיש רע לגבי מה שעשיתי
.כי לא עשיתי את זה מתוך כוונת זדון
.לא כולם זהים, אבל זאת דעתי
אני מניח שיש כמה חבר'ה שהרביצו לאחרים חזק כל כך
.שהם מצטערים על זה
.בלהט הרגע, אתה לא מצטער על זה
,זה קונפליקט. כנראה אני צריך לשכב על ספת הפסיכולוג
הרבה זמן ולדבר על זה .כדי להתאפס על זה
"אני לא חושב ש"אנפורסר מרגיש רע בגלל זה
כי הוא מבין מה זה מביא למשחק .והוא רואה את התמונה הכוללת
,לא, אני מעולם לא הצטערתי .אבל אני מכיר כאלה שכן. כן
אני יודע שדרק בוגארד היה בחור שפגע בי קשה
.ושיחקנו יחד לאחר מכן
.ישבנו ודיברנו על זה בתור חברים לקבוצה
.הופתעתי מכך שהוא חשש לי
.הוא אמר שהוא מצטער על זה
.אני אמרתי: "בחיי, אל תגיד את זה בחיים
".הייתי עושה את זה לך בלי להסס
אם הייתי יכול לעשות את העבודה ,ולנצח בקרב בלי לגרום נזק גופני
,הלוואי שיכולתי לעשות את זה
אבל האנשים שעשיתי את זה להם .גם היו "אנפורסרים". הם ידעו מה הסכנה
.הייתי יכול להיות בצד השני של זה
.לכולנו הייתה בררה
אתה לא שם כי הכריחו אותך .לשחק בתפקיד הזה באיומי אקדח
אם אני אחטוף, אני לא אכעס על העולם ועל הממסד
.שבגללם נכנסתי לקרב בהוקי .אני בחרתי בדרך הזאת ובתפקיד הזה
בחרתי להילחם בבחור הזה
.ואלה הנסיבות שיש
.יש מסר גדול יותר במעשה הזה
אז מעולם לא חשבתי שאני צריך להתנצל על זה
כי לא חשבתי שאני צריך להתנצל
.כי עשיתי את הטוב ביותר שלי
- הנשיונל -
,פעם אחת הייתה מספיק גרועה פעמיים היו מזעזעות
,ועכשיו בפעם השלישית מאז חודש מאי .שחקן של אן-הייץ'-אל נפטר
.לפני כמה שנים, ריק ריפין מת
.וייד בילאק מת
.דרק בוגארד מת
זאת הייתה תקופה עצובה מאוד .לליגה בכלל
,לאבד שלושה שחקנים צעירים .שניים מהם עדיין פעילים
.נלחמתי מול שניהם
,היו לי שלושה, ארבעה קרבות נגד בילאק .נלחמתי נגד דרק בוגארד פעמיים
.אלה שני שחקנים ששיחקו בתפקיד שלי
.זה היה קשה
הם אחיי למשחק ההוקי .ולתפקיד ה"אנפורסר". זה עצוב
כולם היו קשוחים
והאינסטינקט הוא לומר ,שהם הלכו מכות והם מתו
.אז כנראה המכות הרגו אותם
זה היה נורא, זה היה מצער
וכל מי שאמר שזה רק צירוף מקרים, נכנסו בו
ואמרו שהוא כמו בת יענה שקוברת את הראש בחול
.והוא צריך להתעורר ולהכיר במציאות .כעת התפקיד הזה גבה קורבנות בנפש
,הרבה אנשים, בעיקר בתקשורת .רוצים לקשר בין בעיות אישיות למשחק
,זה שחקן הוקי אז כל מה ששחקן ההוקי עושה
.קשור להוקי
,שחקן אנהיים, שון הורקוף - - הושעה ל-20 משחקים
אם שחקן היה שחקן הוקי מקצועני עשר-עשרים שנים
הוא יעבור הרבה חוויות אחרות .שלא קשורות לספורט
הנטייה היא לומר ,"שכל הבעיות נגרמו כי הוא "אנפורסר
.כי הם הלכו מכות בהוקי
מתעלמים לגמרי מכך .שיש להם חיים שלמים מחוץ להוקי
,יש להם משפחה, יש להם טרגדיות .יש להם עוד הרבה אלמנטים אחרים
אתה צריך להיות די תמים כדי לחשוב שאין בעיות אלכוהול וסמים
.בכל ענף ספורט מקצועני
הרבה אנשים מתמכרים ,למשככי כאבים, לכדורי שינה
.לכדורים נגד חרדה .יש הרבה בעיות לאנשים
אני חושב שלכולם יש מישהו קרוב אליהם
או מישהו שהם מכירים ,שסובל מהתמכרות בצורה כלשהי
.בלי קשר למקום שהם באים ממנו
.זה לא משנה מי אתה או מה אתה עושה
מיליוני אנשים מתמודדים עם מחלות נפש ועם התמכרויות לסמים
,"והם לא "אנפורסרים אז זה לא כל כך מוזר
לחשוב שבקהילה הקטנה שלנו "של ה"אנפורסרים
יש קבוצת אנשים .שלא מתמודדת עם זה גם כן
.לחיות חזק ולשחק חזק .זאת הייתה הגישה שלי
לשתות כמה שיותר בירות .ערב קודם ולהגיע לאימון למחרת
.זאת הייתה הגישה שלי .חשבתי שאלה החיים המקצועניים
.הלכתי למסיבות, נהניתי, לקחתי סמים
.שם זה הסתיים
אבל כיום אני בן 26, 27 ואני לוקח כמה שיותר קוקאין
עם כמה שיותר אלכוהול, מכבה .את הטלפון שלי ונועל את עצמי בחדר
,הייתי צעיר בן 27 שחי את החלום שלי אני נמצא בשיא הקריירה שלי
ולא יכול להסתכל על עצמי במראה כשצחצחתי שיניים בבוקר כי נגעלתי
כי ראיתי לאן הסמים והאלכוהול .לקחו אותי
.הם לקחו אותי למקום אפל מאוד
לא שתיתי ולקחתי סמים .כי הלכתי מכות, זה לא קשור
שתיתי ולקחתי סמים כי הייתי אלכוהוליסט ומכור לסמים
.והייתה לי בעיה עם זה
,כשאני לקחתי סמים ואלכוהול הם לא השפיעו עליי אחרת לעומת אחרים
.וזה לא קשור למכות
,כשהתנקיתי בפיניקס גרתי במוסד גמילה במשך חודשיים
.והחלטתי שאני רוצה לשחק שוב
.עברו מאז כמעט שבע שנים
לא עובר יום שבו אני לא נותן לעצמי לשכוח איפה הייתי
ולאן הסמים והאלכוהול .עלולים לקחת אותי
יש לך כל מיני מחשבות סותרות .והן מתקיימות על רצף
.אין רק שחור ולבן
?"התיאור התקשורתי של ה"אנפורסרים
"אתה מנסה להבין מה זה "אנפורסר
,וכמו כל תווית אחרת .היא לא מספרת את כל הסיפור
.כל אדם הוא שונה
,לא אומרים אם המריבה טובה או רעה
או אם ה"אנפורסרים" הם בריונים .או אם הם נחמדים ועדינים
.צריך להבין בעיה רצינית
מה שהתקשורת אוהבת לעשות הוא לסובב את זה
.ולהפוך את זה למשהו פשוט מאוד
,אם נוציא את המכות מחוץ לחוק .לא יהיו בעיות בענף בכלל
העניין הוא שצריך לפתור בעיות אחרות
"שאולי הן גדולות יותר מה"אנפורסרים .ומבעיית הקטטות שיש בהוקי
- זעזועי מוח -
יש כיום יותר מתמיד
הבנה אמתית כמה המשחק הזה עלול להיות מסוכן
.ומה הן ההשפעות לטווח הארוך
כל ענף כרגע
מסתכל על זעזועי מוח .בצורה שונה מבעבר
.בייסבול, פוטבול
.כדורגל. בכדורגל יש הרבה זעזועי מוח
.זה אומר שמדווחים עליהם סוף כל סוף
"להיות שחקן, בעיקר "אנפורסר ,בעשר השנים האחרונות
היה מוזר מאוד עם כל הראיות שמתגלות על הסכנות
וכמובן, כמה משמיצים את כל זה כשעוסקים בספורט
.ובעיקר ה"אנפורסרים" והמריבות באן-הייץ'-אל
כולם אוהבים את הקרבות האלה ויש תמיד התנגחות ראשים
בעניינים של שחור ולבן .וזה ברור שיש בזה רבדים רבים יותר
.זעזוע מוח הוא פציעת מוח
,כשלמדתי רפואה .זה לא נחשב לפציעת מוח
.זה נחשב למשהו די טריוויאלי
הפציעה הביו-מכנית שגורמת לזעזוע מוח
.היא האצה סיבובית
אם יד שמאל היא הגולגולת שלי ,ויד ימין שלי היא המוח
התזוזה של המוח בתוך הגולגולת
היא מה שאנחנו חושבים עליו כהאצה סיבובית
.והתזוזה הזאת גורמת לנזק למוח
זעזועי מוח יכולים להוביל .להתנוונות קבועה של המוח
כשזה קורה, אנחנו מכנים ,את זה סי-טי-אי
.זה אנצפלופתיה טראומטית כרונית
,שם אנחנו רואים שיטיון
,ירידה דרמטית בזיכרון
.שינוי גדול באישיות
אם היית רק צופה מהצד של ספורט ובחרת דברים שונים
,שדיברו עליהם בתקשורת לגבי הוקי
היית חושב ש-95 אחוזים .מזעזועי המוח מגיעים מהמכות
הסטטיסטיקה לגבי מספר זעזועי המוח שנגרמים בהוקי בגלל המכות
,מראה שזה אחד הגורמים הקטנים יותר .כחמישה אחוזים
המציאות היא שרוב זעזועי המוח .מגיעים מפגיעות
זה כמעט יוצר מצב שבו אתה לא רואה את המציאות
כשאתה מתמקד באחוז קטן כל כך בקרבות
ואנחנו צריכים לטפל בזה ,ולהיות מודעים לזה
אבל אתם עושים עוול לאחוז העצום האחרון
.של זעזועי המוח שקורים בהוקי
קל לבודד את זה כשמישהו נפגע בקרב מכות
כי הייתה חבטה .שפגעה בו בראש והוא נפל
,אבל אם תדברו עם רופאים דיברתי עם רופאה לא מזמן
שאמרה לי שאנשי ההוקי .לא מבינים נכון
היא אמרה שהיא טיפלה ביותר אנשים שקיבלו זעזוע מוח
לאחר שהם קיבלו מכה בבטן מאשר מכה בראש
כי מה שצריך לקרות זה שהגוף שלך יזוז
והמוח שלך צריך .לפגוע בגולגולת שלך
נגיד שמפרקי האצבעות שלי הם החזה שלהם שמתנגשים זה בזה
והראשים שלהם הם האגודלים שלי ,ולא מקבלים חבטה ישירה בכלל
אבל שניהם עלולים .ליפול עם זעזוע מוח
.זה בגלל אפקט גל ההדף על המוח
אם תחזרו ל-2005 ,כשהמשחק נפתח והם נעו מהר יותר
שחקני ההגנה לא היו יכולים .לעצור יותר
המתקיפים עפו עליהם .והם עפו על זכוכית המגן
.כולנו אמרנו שזה נפלא .תראו כמה מהירים הם
.אנחנו מקשרים בין מהירות לאיכות .זה בסדר, זה מגניב
.כיוון שהמשחק מהיר יותר .הגוף ספג התנגשויות
,הם לא התחככו זה בזה .הם התנגשו זה בזה
.אני תמיד שואל אנשים את זה
אם אתם רוצים שהמשחק ,יהיה מהיר כל כך, 50-55 קמ"ש
אם אתם רוצים שהם יהיו מהירים כל כך
,ואתם רוצים שהמשחק יהיה בטוח ,שיהיה כמה שיותר בטוח
תשאלו את עצמכם .כמה זעזועי מוח הם בסדר מבחינתכם
העוצמה שבה אתה מוטח בלוחות ...היא כמו
.אי אפשר לתאר אותה למי שלא משחק
באיזו עוצמה בן אדם אחר .יכול להיכנס בך
זה מוזר, אני לא יודע ,מה מספר הקרבות שהשתתפתי בהם
אבל שלושת זעזועי המוח היחידים .שהיו לי לא קשורים למכות
,ילדים, כשאתם משחקים הוקי ."זה נקרא "ראשים למעלה
...אף פעם לא שמים את הראש
.כואב לראות את זה
,המשחק הזה לא נעשה אטי .אלא מהיר יותר ויותר
השתתפתי ביותר ממאתיים קרבות ומעולם .לא היה לי תסמין של זעזוע מוח
הייתי בקרב בפינה ,ומישהו נכנס לי בראש
.הראש שלי קפץ לאחור
זאת הייתה הפעם הראשונה .שהיה לי תסמין של זעזוע מוח
.ממכה תמימה
אחת המכות האחרונות שספגתי .הייתה מרפק
,זאת לא הייתה מכה חזקה לגוף זה היה מרפק שהגיע ופגע בי
ופגע במפרק הלסתי-רקתי שלי .וסדק את הלסת שלי
.והיה לי זעזוע מוח
אני זוכר שדיברתי עם בראד מאי .ושאלתי מה המכה הכי חמורה שהוא ספג
ציפיתי לתשובות כמו: "הייתי בקרב איתו "בליגה הנמוכה או באן-הייץ'-אל
והוא אמר שהפגיעה הכי קשה שלו הייתה .כשהוא פנה בטעות לכתף של מאט סנדין
מאט לא פגע בי, אבל הסתובבתי" "והלסת שלי פגעה בכתף שלו
והוא אפילו לא זכר .שהוא הגיע לבית החולים
הוא אמר שהיה במאות קרבות
ודבר לא פגע בו חזק יותר מאשר הכתף של מאט סנדין
אבל הקרבות של ההוקי ?הם הפתרון הקל, נכון
,זה פשוט סיפור של עצלנים .מכות יוצרות זעזועי מוח
.המשחק יוצר את זעזועי המוח
אני חושב שסידני קרוסבי ספג יותר זעזועי מוח ממני
.ואני נלחם עשר-20 פעמים בשנה
.הוא סבל יותר מזעזועי מוח ממני
יש לנו רשימה של בערך ,ארבעים שחקני אן-הייץ'-אל, למשל
.שנאלצו לפרוש בגלל זעזועי מוח
.ברשימה הזאת, ה"אנפורסרים" הם מיעוט
אני לא חושב שאנחנו יכולים לומר עדיין
,אם ה"אנפורסר" הוא פגיע במיוחד
.אבל ללא ספק, הוא פגיע
.זה לא מוגבל להוקי
.אנחנו רואים את זה בפוטבול יש שם הרבה בעיות
.ואין מכות במשחק הזה
אבל הרבה יותר קשה להסתכל על משחק שבו האלימות שכיחה בכולו
,ולמצוא עם זה בעיה
מאשר להסתכל על הוקי שהוא השעיר לעזאזל פה
.כי אנחנו אומרים שזה קורה בגלל הקרב
,כשבעצם, זה בגלל המגע .האלמנטים של הספורט הזה
הסיבה שאי אפשר להשתמש בהיגיון .היא כי יש שם כסף
.זה עסק גדול מאוד
.אחרת הם יפסיקו לשחק
,הצעדים האדירים שהם הצליחו לעשות
.ציוד טוב יותר גרם לחלק גדול מזה
.חלק מהציוד באמת מוגזם למשל, רפידות המרפק
.ורפידות הכתפיים
.אפשר לצאת למלחמה בזה
אם אתם בשיא המהירות .ופוגעים בזה עם מישהו בראש
.רפידות הכתפיים הפכו לרפידות נוקאאוט
.זה מגוחך
רפידות כתפיים אמורות להגן על הלובש שלהן
.ולא כדי להפיל את היריב
כן. ברור שזה נפלא ,שאתה לא נפגע מהצוואר ומטה
אבל מה שאתה באמת .לא יכול להגן עליו הוא הראש שלך
כשאתה גולש לפינה במהירות של 48 קמ"ש
,ואתה לא חושש להיפצע .אלא מסתער על היריב בפראות
אז הטיעון הוא שהציוד מגן טוב כל כך
.שהוא מסוכן לשחקנים
לא נכתבה אותה כמות כתבות .על השאלה אם לשנות את הציוד
,אם הם היו חושבים על זה בהיגיון .הם כבר היו נפטרים מרפידות הכתפיים
כי אם תלבשו את מגן הכתפיים שכריס צ'ליוסר, אני
,וברנדון שנאהן לבשנו ,בחיים לא תלבשו את זה שוב
.כי זה כואב
.יש גם צורך לגרום לשחקנים לשחק שוב
.ויש נטייה לדחוק בשחקן להיות מוכן
ואף שחקן הוקי לא יגיד לך שהוא לא מוכן
כי הוא רוצה להיות על המגרש .והוא רוצה לשחק משחק
.כאן מגיע הנזק הגדול ביותר אתה מקבל זעזוע מוח אחד
.ואפילו לא יודע שזה זעזוע מוח
,אתה מתאושש אבל זמן קצר לאחר מכן
,ולפני שאתה מתאושש .אתה מקבל עוד אחד
...ככל שתיקח פחות זמן להתאוששות
,אם תאפשר למוח הפגוע להיפגע שוב
.זה עלול לגרום לתוצאות הרות אסון
.למשל, סידני קרוסבי הרשו לו להמשיך לשחק
אחרי זעזוע המוח הראשון שלו
וכשזעזוע המוח השני הגיע ,כעבור כמה ימים
,הוא הושבת לשנה. למעשה ,יש שחשבו שהוא לא יחזור לעולם
.אבל הוא חזר לבסוף הוא היה מספיק חכם והתרחק
,עד שהוא החלים לחלוטין .אבל זה נמשך שנה במקרה שלו
סידני קרוסבי
אני לא שמח שאני מסתכל מהצד ,ושאני מתמודד עם זה
אבל יש לי מושג די טוב מה קורה עכשיו
.ואני יודע שלא הייתי שם בעבר .זה מעודד
אנחנו לא יכולים לראות את ההשלכות .הפיזיות והפסיכולוגיות של זעזוע מוח
נראה שהוא פשוט משתפן והוא לא מספיק קשוח
.כדי להתמודד עם הענף
האמת, אנחנו צריכים להבין את הפציעה .ואת משך הזמן הדרוש להחלמה
,אני חושב שהם עושים את זה עכשיו ,ההערכות האלה לשחקן שנראה מעורפל
.שספג פגיעה קשה מאוד
.לפני כן, הרחת מלחי הרחה וחזרת למשחק
ללא ספק, זאת האחריות של הליגה, של האיחוד ושל השחקנים
לעשות את המשחקים האלה ,כמה שיותר בטוחים
,אבל בסופו של דבר .בדיוק בגלל זה הם מה שהם
אלה ענפי מגע והתנגשות
.ויש אפשרות שהאנשים ייפגעו
היו לנו דיונים איך נוכל .למנוע את כל זעזועי המוח בהוקי
.זה בלתי אפשרי
,תהיה סכנה של זעזועי מוח ,לעולם לא ניפטר מהם לחלוטין
.אבל אנחנו מוכרחים למזער את הסכנה
אחת הדרכים להציל את המשחק ."היא להיפטר מה"אנפורסרים
.לכל שינוי בחוקים יש השלכות לא צפויות
.זה משפיע עמוקות על המשחק ,אם תוציאו את המכות
אתם עלולים לפתוח את המשחק ,לאלה שמתקילים זה את זה
אלה שמכניסים .את הכתפיים שלהם בסנטרים
הם מוכנים לספוג השעיה של שניים, חמישה, עשרה משחקים
כדי לנטרל את השחקן .הכי טוב בקבוצה השנייה
,אחד הדברים שתמיד עניינו אותי
אם אני אתן את ספר החוקים :של האן-הייץ'-אל לרופא ואומר
הנה. תשכתב את זה" ,"כדי שאתה תהיה מרוצה
?איך המשחק ייראה
אני מוכן להמר שהיו פחות זעזועי מוח .בשנות ה-80' וה-90' מאשר עכשיו
.אנחנו יודעים שהם היו מתועדים פחות
כי לא נכנסנו בשחקנים .כמו שהם נכנסים בהם
לא נכנסנו בסידני קרוסבי .ובסטיבן סטמקוס
ליגת ההוקי הלאומית עשתה מפנה דרמטי
.כשהיא חוקקה את חוק היוזם
בדרך כלל אם משהו קורה ,מול העיניים שלך
אחד מחבריך לקבוצה .יטפל בעניינים במקום
איזו הזדמנות .וקליפורד נדחק מהשער
.ברנטוזו רדף אחריו. הנה זה
בדרך כלל הם קיבלו עונש של חמש דקות על מכות
.ולא משנה כמה חבטות הנחתת .זה בדרך כלל היה קבוע
אחרי "חוק היוזם" אם השופט ,חושב שאתה התחלת
...מבחינה חוקית ,אם זה מגיע לך ואם לא
,תקבל שתי דקות על ככה שיזמת חמש על המכות ועשר על התנהגות לא הולמת
,וזה אומר שלא תשחק 17 דקות .אבל הקבוצה שלך תקבל עוד שתי דקות
.זה ההבדל בין ניצחון להפסד במשחק
.זה יוחס לאדם הלא נכון
כלומר, אם אחד משחקני היריבה ,ייכנס באחד משחקני הקבוצה שלי
כמו בוב קלארק ,וינסה להטיח את ראשו בלוחות
,ואני אלך לשם כדי לנסות לאפס אותו
.אני איחשב ליוזם
?האמת
אתם לא חושבים שמי שנכנס בבוב קלארק ?וניסה להטיח אותו בלוחות הוא היוזם
אתם עדיין יכולים להטיח ,את כל השחקנים בלוחות
,'לעשות להם זעזועי מוח וכו .אבל לאף אחד אסור להגיב
.בעיניי, זאת טעות
המכות נסבלות, אבל לא מעודדים אותן
ולא מווסתים אותן יותר מדי .ויש בזה סתירה
.החלו להיות קרבות ראווה
?אתם קובעים חוקים .תמיד מוצאים דרך לעקוף אותם
עכשיו עושים את זה בעימות .כדי לא לפגוע בקבוצה שלך
אני חושב שהאוהדים ומי שהסתכלו מבחוץ
היו להוטים לגמרי כי היו קרבות ראווה
,וזה לא היה חלק מההוקי
אבל אלה היו רק שחקנים וקבוצות .שעבדו סביב החוקים שהם קבעו
השחקנים היום מקבלים מכות הרבה יותר חזקות היום
כי מי שחובט לא צריך .לתת דין וחשבון על מעשיו
הוא יכול לגלוש ליד הספסל ולומר
שהוא יכול לעשות את זה כל הערב והם לא יכולים לעצור אותו
,כי אם ינסו לעצור אותו
.הם יפסידו במשחק הזה .יש לו יתרון מספרי במשך שבע דקות
מוכרחה להיות הערכה ענקית לעובדה שאנחנו לא יודעים מה יקרה
.אם לא יהיו מכות
אי אפשר להגיד שזה ישמור .על ביטחונם של יותר אנשים
העידן החדש של המחקרים בנושא זעזוע מוח
נותן לכל האנשים שמתנגדים למכות הקשר וסיבה
.ולא רק ההיגיון שלהם
.זאת השורה התחתונה יש אנשים שחושבים שזה חסר טעם
.ואחרים לא חושבים ככה
עכשיו האנשים שחושבים שזה חסר טעם .מרגישים שיש להם סיבה
יש סקר ולפיו 98 אחוזים משחקני האן-הייץ'-אל
.לא רוצים שיוציאו את המכות מהמשחק
חשוב מאוד שנבין את זה
,כי השחקנים האלה נמצאים במשחק הם מסכימים לרמת האלימות הזאת
והם אלה שמתפרנסים .וחיים את חייהם בהקשר הזה
באיזה שלב נגיד שאנחנו יודעים ,שהם מסכימים לזה
אבל אנחנו החלטנו שאנחנו יודעים ?טוב יותר מהם ונוציא את זה מהמשחק
:ובאיזה שלב נאמר .לא. אתם אלה שמעורבים"
".אתם יודעים מה אתם עושים
,גארי בטמן קומישינר האן-הייץ'-אל
לפני שלוש-ארבע שנים המלצנו שלא ?יהיו עימותים בהכנסת הדסקית למשחק, בסדר
כי הם נוטים להיות יותר מבוימים מאשר רגשיים
.והשחקנים התנגדו לעשות את זה
אנחנו מוכרחים לאמן בני אדם ,להסתכל על גורמים מערכתיים
אנחנו מוכרחים לאמן אותם .להסתכל על התמונה הגדולה
אם הבעיה עם זעזוע מוח ,מגיעה מספורט מגע
אנחנו מוכרחים להתאמן כדי לראות את התמונה הכוללת
.וגם התמונה הקטנה
המחשבה של מכות בהוקי .גורמת לחילוקי דעות בין אנשים
.יש שני מחנות עיקריים הראשון הוא של ההוקי הקשוח של פעם
שמשמעו מתן כבוד
והצד השני אומר שכבר .לא צריך את זה יותר
כיום צריך משחק תרבותי יותר
ואפשר למצוא דרכים אחרות .שלא כוללות אגרופים
.אבל הבעיה אז היא לאן תלכו
- זן גוסס -
יש משחקים בליגה היום .שנראים די משעממים
היו משחקים משעממים ,גם לפני 20, 30 שנים
.אבל יש תחושה שהמשחק שונה
,תמיד חיכית לניצוץ .תמיד ידעת שהוא יכול להגיע
,היום, אחרי שהוא דועך .אתה לא מצפה שהוא יחזור
.יש תחושה שמשהו חסר
.הכול השתנה. זה פשוט השתנה "אני באמת מאמין שה"אנפורסרים
.הגיעו לקצה דרכם
.הם בקצה הקיום שלהם
בשלב הזה השלמתי עם כך שהקריירה שלי .בליגה כנראה נגמרה
,"כשאני אומר "כנראה .הכוונה היא כמעט בוודאות
אפשר היה להבין את המגמה כשאפילו שחקן כמו בריאן מקגראטן
,ששיחק 76 משחקים בשנה שעברה .שיחק שבעה, שמונה משחקים ונשלח לליגה נמוכה
?למה בחרת לפרוש
.הבחירה הזאת נעשתה בשבילי, האמת .ניסיתי לשחק בעונה שעברה
לא התכוונתי ללכת לשחק בליגה הנמוכה שוב
כי לא רציתי לחזור ולהילחם בכולם שרוצים .לבנות את הקריירה שלהם על חשבון הגב שלי
בריאן בורק אמר בעצמו "שכשהוא שם את קולטון אור ב"ווייברס
.זה היה לפני עונה, שתי עונות
אין מקום לאנשים כמו קולטון יותר וזה חבל
כי העכברושים יתחילו .להשתלט על המשחק
אולי זה כי המשחק ,הולך לכיוון שאני לא אוהב
.אבל זה מטריד אותי
אם שחקן כמו קולטון ,לא יכול להצליח בליגה הזאת
אז אני לא בטוח .שאני אוהב את הכיוון הזה
ב-2005, כשהמשחק נפתח ,והפך לפליי זון אן-הייץ'-אל
במובנים רבים, זאת הייתה תחילת הסוף .של תפקיד ה"אנפורסר" המסורתי
כעת, הקבוצה צריכה לשלוט בארבעה קווים
ויש לה שחקני ארבעה קווים יעילים ,שיכולים לעשות הרבה דברים שונים
.אי אפשר לוותר על המקום הזה בסגל
הם משחקים עם שחקנים צעירים יותר .שיכולים להחליק, לבדוק ולכתוש
,אם ה"אנפורסרים" לא יכולים לעשות את זה .הם יפסיקו להיות בקבוצה
אני מבין את האנשים שמתנגדים לזה וחושבים שלוחמי ההוקי הם דינוזאורים
.ושללחימה אין מקום במשחק המודרני ,אני חולק עליהם
אבל לפחות אני מבין .למה הם חושבים ככה
אם אנשים לא מסכימים עם זה ,והם לא מכבדים את זה
?הם יכולים לפחות להבין את זה
"בשבילי, הסיפור של ה"אנפורסרים .הוא חשוב מאוד
מעולם לא ראיתי משהו שלוכד טוב כל כך
"את גישת "אנחנו נגדם .עם כל האלימות והמעלות שלה
זאת הייתה דרך מסוכנת וקשה להתפרנס
והיו הרבה לילות ללא שינה
ולקחתי הרבה תרופות על פי דעתי וזה היה מבהיל ומכאיב
.והאנשים האלה עשו את זה
.הלוואי שזה היה מפורסם יותר
כי ראיתי את זה ,בתקשורת, בעיתונים, בחדשות
בלקטי הרגעים הגדולים .ב-25-30 השנים האחרונות
היינו חבורת מטומטמים .שלא הייתה צריכה להיות במשחק
אני חושב שחלק מהאנשים שלא נמצאים במשחק אמרו דברים
.שפגעו מאוד בחלק מהאנשים האלה
אני חושב שצריך .לשמוע את הסיפור שלהם
,אולי הם יסתכלו על זה באור אחר
אבל אני אהיה מוכן לעשות את זה .כדי להגשים את החלום שלי
הם אולי יסתכלו על עצמם .ויגידו שיש בזה קצת כבוד
מסירות מוחלטת ומוכנות להקריב את עצמך
.למען האנשים שיקרים לך
?איך זה לא... איך זה לא משפיע
,ילד שגדל בעיר ניו יורק
תושב ניו יורק הראשון ."ששיחק בניו יורק "ריינג'רס
,עשרים אלף אנשים הריעו לי .צעקו את שמי
".אנחנו רוצים את ניק"
כשהגעתי לשם, לא דחקו בנו שוב .וזאת אחת ההבטחות שלי כילד
אמרתי שאם אני אשחק ,"בניו יורק "ריינג'רס
.לא ידחקו בהם שוב
,הם חלמו לשחק בליגת ההוקי הלאומית .הם חלמו לשחק עם הטובים ביותר
אני לא חושב שאנחנו צריכים .לקחת את החלום הזה מהם
...אם הייתי מקבל הזדמנות
,התעוררתי בבוקר במשך 15 שנים
קפצתי מהמיטה וניסיתי למצוא .דרך להשתפר, להיות מהיר וטוב יותר
.זכייה בגביע סטנלי .אין משהו יותר טוב מזה
,מעולם לא חשבתי שאגיע לזה .תמיד ניסיתי לעמוד בקצב של אחרים
דמיינתי וחלמתי וקיוויתי מאוד
.שבעתיד אני אוכל להניף את גביע סטנלי
אתה צופה בזה כל כך הרבה .פעמים שאתה גדל
,זה משהו שאתה רוצה כל כך לעשות ,שכשאתה עושה את זה
.אתה עדיין לא בטוח אם זה אמתי
.זה כמעט כמו חלום
.לא ייאמן להגיד שיכולת להניף את זה
.דייב סימנקו הניף את הגביע הזה .זה לא ילך לשום מקום
"הוא לוחם או "אנפורסר .או בריון או משהו כזה
האם הייתי מוותר על שני גביעי סטנלי
כדי לשחק בקבוצה שמעולם לא זכתה .ואני כבשתי 50 שערים? לא נראה לי
,תשע מאות משחקים, 4,124 דקות עונשין
,248 קטטות ,192 בליגת ההוקי הלאומית
שתי טבעות של גביע סטנלי .ושיא עונשין
?מה עוד אני יכול לבקש
,זה היופי שבמרדף אחרי החלום לחיות את החלום
ולהגיד שאתה זכית לעשות משהו שאתה אוהב מגיל ארבע, חמש
.שאנשים רגילים לא זוכים לעשות
יש אנשים שחמש שנים אחרי שפרשתי
עדיין מתקשרים אליי .ושואלים אותי מה שלומי
.אני מעריך את זה מאוד
,לא הכרתי אותם אישית .לא גדלתי איתם
.אבל מתקשרים אליי "?מה שלומך, גבר? מה איתך"
הם זוכרים את הפעמים .שהייתי איתם בחדר ההלבשה
,דיממתי, צחקתי או בכיתי .לא משנה מה
.בזכות העניין הזה, זה שווה
אם מישהו היה אומר לי שאני אצא ...ואלחם יותר מ-200 פעמים
אני אחטוף מכות ,ואעבור ניתוח בכתפיים
,אשבור את האף ואת מפרקי האצבעות שלי ,אבל בסופו של דבר
.אני אשחק באן-הייץ'-אל, הבחירה קלה
.לא הייתי עושה את זה אחרת
.לא הייתי משנה דבר
זכיתי לשחק באן-הייץ'-אל .במשך עשר שנים
.זה די מגניב בעבורי
.אני תמיד מנסה להסתכל לאחור אני לא יודע אם אוכל לעשות את זה שוב
.כי זה היה ארוך .זאת הייתה דרך ארוכה
"אבל המריבות ותפקיד ה"אנפורסר ?שקיבלתי שוב כשהתחלתי להיות מקצוען
.ללא ספק, אעשה את זה שוב
,ללא ספק, אעשה את זה שוב .אהבתי את זה
.במאת האחוזים. בכל פעם
.ברור שאעשה את זה
.הייתי עושה את זה מחר אם הייתי יכול
,אם הייתי יכול לחזור לאחור ,הייתי לובש מחליקיים ומשחק
.הייתי עושה את זה. אהבתי את זה
יש דברים שאתה מתחרט עליהם ,ואתה עושה טעויות
אבל בסך הכול, הייתי עושה את זה .בדיוק באותה צורה
,אם היית יכול ?האם היית עושה הכול שוב
.עם קצת יותר להט
.הסרט מוקדש לשומרי הקרח - - .בעבר ובהווה
ISL סונכרן ע"י