,סאן מו ,אומן תעמולה לשעבר מצפון קוריאה
.ברח מהמדינה בשנות ה-90
הוא אחד מהאומנים הצפון קוריאניים הראשונים
שיכולים היו לשתף בחופשיות .את האומנות שלהם עם העולם
.הכוונה בכך היא אידיאולוגיה
.המשמעות היא מדינה אחת
.על ערש הדווי של מישהו
פרופסור אחד אמר לי שאני נראה
,כמו דרום קוריאני
.אבל בליבי הייתי צפון קוריאני
.השבתי לו "כן, אתה צודק
,אני צפון קוריאני ברמ"ח איברי
".ואני לא רוצה להכחיש זאת
אני רוצה שחבריי ומשפחתי מצפון קוריאה
.יחיו חיים טובים יותר
אני משתוקק לעולם בו אנשים מצפון קוריאה
.ומדרום קוריאה יחיו בשלום
.זה לא שאני מעמיד את עצמי בסכנה בכוונה
.אני פשוט עושה מה שאני צריך לעשות
.זה פשוט מה שנועדתי לו
.חסלו את הפולשים האמריקאים
אני סאן מו
לסאן מו הוצעה .תערוכת יחיד בגלריה בבייג'ין
לראשונה יציג אומן צפון קוריאני בסין את עבודתו
".בלי פיקוח של הממשל הצפון קוריאני"
ארבעה חודשים לפני התערוכה בבייג'ין
מוזיאון יואן לאמנות בייג'ין, סין
בכל פעם שאני מגיע לסין, המתיחות והפחד
.שחוויתי לפני עשר שנים חוזרים אלי
,כמובן לא כמו לפני עשר שנים
.אבל הזיכרון עדיין מוחשי
אני חש שכל פעם כשאני חוזר לסין
.זה יהיה כך
.אני עובד בהסתר, אבל גם בגלוי
.זה מה שעושה את האמנות לכזו כיפית
,אפילו אם אתה עובד בחושך .היצירה לא נשארת בחושך
.היא הופכת לפומבית
.זה כיף
.אני אוהב את זה
אומנות נקס
התערוכה הראשונה שלי הייתה .לאחר סיום לימודיי במכללה
.היא הסבה את תשומת לבה של התקשורת
,ואז במהלך תערוכת היחיד הראשונה שלי
התקשורת הגיעה שוב וכתבה .על עבודת האומנות שלי
אומן עורק
,יש לי ציור שצירתי
,שבו קים ג'ונג איל מרותק למיטה
.וילד מגיש לו בקבוק קולה
."הציור נקרא "קח קצת תרופה
."הציור פורסם בירחון "טיים
הכוכב הצפוני
אדוארד קנדי, 2000-1932 טיים
"אינפומג"
ארץ הזוועות הנסתרות
ניו יורק טיימס
אחרי בריחה מצפון קוריאה
אומן המלגלג על התעמולה שלה
תעמולה
יום השנה ה-25 באי-יו-סי-סי-קיי
דף שימושי
,עד עתה היו לי תערוכות במלבורן
,נורבגיה
,ניו יורק
.ברלין
?למה שלא תראה את הפנים שלך
אילו הייתי מראה את פני בציבור
ברור שהוריי ואחיי החיים בצפון קוריאה
.יהיו נתונים בסכנה
העולם הארור הזה לא איפשר לי להציג .את עצמי בפומבי
.זו הסיבה היחידה שאני לא יכול לגלות מי אני
.אין מה לקנא בעולם
סיאול, דרום קוריאה
,אנג'לה סאן אשתו של מו
,כשפגשתי אותו בפעם הראשונה .לא חיבבתי אותו כל כך
הוא הגיע עם גרביים שהיו בהם חורים
וזה היה חורף, אז הוא לבש ,שני סטים של "ג'ונס" ארוכים
,ושני סוודרים
.ומעיל ללא הכותנה המבודדת שלו
.התחלנו לצאת והייתי כל כך סקרנית
.זו היתה הפעם הראשונה שפגשתי עריק
אפילו לא ידעתי שקיים כזה דבר ."שנקרא "עריק צפון קוריאני
.גם אני חוויתי שברון-לב גדול עם משפחתי
.אבל הבנתי שהוא חווה סוג אחר של שברון-לב
?זה בסדר
.ילדיי כאלה ברי-מזל שיש להם אבא כמו סאן מו
.הוא מאוד מתחשב, והוא כמו חבר בשבילם
?שאעשה זאת שוב ?אה-
.הספיק לי
.פעם אחת, הם שאלו היכן סבתא שלהם
.אז רציתי להסביר את המצב הזה
,סבתא נמצאת בשכונה הצפונית
אבל אנחנו לא יכולים ללכת אליה .בגלל גדר התיל
.זו הבת הבכורה שלי
,מתי שסבתא שלה מוזכרת
,היא רוצה לשלוח מכתב בדואר .אבל אי אפשר לשלוח אותו
אז ביטאתי את המציאות של צפון .ודרום קוריאה דרך זה
.'קוריאה אומרת 'כן
.אנחנו רוצים שלום .אני סאן מו
...אני יכול
איל גון חברו של סאן מו
.בצפון קוריאה אין דבר כזה אומנות מודרנית
החוויות שלו בצפון קוריאה
,הן חלק מהסגנון שלו
מה שהוא הרגיש כאן בדרום .התמזג גם בסגנון שלו
,אילו היה פתאום איחוד של שתי הקוריאות
.אני חושב שהוא יהיה דומה לציורים של סאן מו
אושר .אני סאן מו
מוזיאון סאנגקוק לאומנות סיאול, דרום קוריאה
.קוראים לי צווי שיאנג'י
.זהו הרהור על העבר של עבודתי
צווי שיאנג'י אומן סיני-קוריאני
,הרהור על העבר של אומן בשנות ה-50 לחייו
ואני יכול להראות ולהביט לאחור
.על כל עבודות האמנות שעשיתי עד כה
כיוון שאני דור קוריאני-סיני שני
אני מכיר את קוריאה טוב יותר ,מאשר סינים אחרים
ואני מכיר את סין טוב יותר .מאשר קוריאנים אחרים
.לראשונה פגשתי את סאן מו בשנת 2008
הייתי ב"בינאלה של בוסאן" בשנת 2008
.וקרתה תקרית
.לילה לפני ערב הפתיחה הציור של סאן מו הוצא
.הדגל הפוך למטה
.הדבר מצביע על כך שהמדינה הולכת אחורה
.ידיי רעדו כשציירתי את הציור הזה
תמיד חששתי שמישהו עשוי .להתגנב מאחוריי ולדקור אותי
.נדרש אומץ רב
.בין האומן ובין הקהל יכול להתרחש מאבק
,ובמאבק הזה המבוסס על אי הבנה
.אני הייתי באמצע
.רק אני יכולתי להבין את שני הצדדים
אנשים הופכים הכול לעניין פוליטי
.כל פעם שיש תמונה של צפון קוריאה
.אבל זהו סיפור חיי
בייג'ין, סין
.קוראים לי ליאנג קגאנג
."אני מנהל "מוזיאון בייג'ין יואן לאומנות
,עבדתי ב"גלריית יואן" במשך שלוש שנים
ליאנג קגאנג
.והגלריה קיימת כאן שש שנים
בשנה שעברה האומן צווי שיאנג'י .הכיר לי את סאן מו
כששמעתי שהוא אומן שערק
.מצפון קוריאה, התחלתי להתעניין מאוד
מוזיאון מאנסודה לאומנות
בבייג'ין ישנם הרבה אומנים צפון קוריאניים
.שמצייירים את התעמולה של הממשל שלהם
.הציורים האלה נראים מצחיקים מאוד
הם כמו התעמולה הסינית לפני 40 שנה
.בזמן המהפכה התרבותית
אף פעם לא פגשתי אומן שברח מצפון קוריאה
.ועכשיו עוסק באומנות מודרנית
,"מאז שהם החלו ב"שיחות שש המדינות
.זה אף פעם לא הלך טוב
,אבל חשבתי, נניח שהם היו ילדים קטנים
,אם הם היו ילדים קטנים
?הם לא היו פשוט אוחזים ידיים ומשחקים יחד
,הוא לא צייר את הסבל והציג רק את הפצעים
.אבל הוא צייר תקווה, דבר נפלא. זה יקר ערך
בשלהי שנת 2013 נסעתי לסיאול ,עם צווי שיאנג'י
.ובסיאול ביקרתי בסטודיו של סאן מו
,וכשנכנסתי לסטודיו שלו
.זו היתה עבודה טובה מאוד. ממש אהבתי אותה
,אז החלטתי לערוך תערוכת אומנות
.תצוגת יחיד בשבילו
צווי שיאנג'י הציע לארח את סאן מו
בסטודיו בבייג'ין .בזמן שהוא מתכונן לתערוכה שלו
,צפון קוריאה אמורה לדעת על התערוכה הזו
.כיוון שיש שגרירות צפון קוריאנית שם
.למען האמת, התערוכה הדאיגה אותי מאוד
,הרגשתי שאני צריכה לתת לו את האישור שלי .אבל נצטרך להיות זהירים מאוד
צ'ק אין 3F המראות
תשעה שבועות לפני התערוכה בבייג'ין של סאן מו
בייג'ין, סין
כשראיתי בפעם הראשונה את הגלריה ,היא נראתה מאוד גדולה
.והיו לי הרבה סיפורים בראש שלי
,חשבתי שאני רוצה לערוך תערוכה במקום כזה
,יכולתי ללכת עד הסוף במקום כזה
.במיוחד בבייג'ין
.תערוכה בסין היא דבר משמעותי בשבילי
,לא רק בשבילי .אבל באותה מידה בשביל כל עריק
,כשהם שמעו על התערוכה
:עריקים צפון קוריאנים אחרים שאלו
"?זה לא יהיה מסוכן"
.כולם חושבים על כך
אני מודאג מאוד .לגבי הסיכונים הרבים שייגרמו לי
קשה לדעת
כיוון שהממשל הצפון קוריאני .מאוד לא רציונלי
הם יפציצו טיסה אזרחית
או יחטפו מורה יפני .רק כדי שיוכלו ללמד יפנית בצפון קוריאה
הסטודיו של צווי שיאנג'י פרוורי בייג'ין
.למקום הזה יש משמעות רבה בשבילי
,ביום השני של בייג'ין
.כתבתי "גן עדן" על הקיר כשהייתי שיכור
גן עדן
.רציתי לתמוך בסאן מו בכל דרך אפשרית
,חלקנו את אותו החלל ועבדנו יחד
.וזה היה כל כך כיף
?אתה יודע
כשהתבגרתי, היינו בסביבה
בה כל הלימוד התבסס על .רעיונותיהם של מרקס, לנין ומאו
אבל היום אני מעריך יותר .את הרעיונות שלי מאשר את שלהם
,סאן מו גילה את החופש בסטודיו הזה
.והוא מצא אדם שתומך בו לחלוטין
אלמלא אחי, אני לא חושב שהייתי יכול
.לערוך תערוכה בבייג'ין
.זו גדר תיל אמיתית
?לקחת אותם לגבול האיזור המפורז .כן-
!היא באמת מהגבול! לכן יש לה משמעות כה רבה
.זהירות! חוטי התיל האלה ממש חדים
.אני לא רוצה שתיפגע
הם בדיוק החליפו את גדר התיל
.שהשתמשו בה כדי להקיף את האיזור המפורז
,תחשוב על זה .הגדרות האלה היו שם במשך עשורים
הרגשתי שאני יכול לומר הרבה דברים
.בעזרת חוטי התיל האלה, אז לקחתי כמה
.יצרתי פרחים בעזרת חוטי התיל
כשעזבת את צפון קוריאה לסין
?מה הדבר שהכי הפתיע אותך
.אורות
.האורות המהבהבים
.שקיות פלסטיק מתעופפות ברוח
?זה הקפיטליזם הרקוב
?על זה הצפון דיבר
?למה יש כל כך הרבה אורות
?חשבתי "האם קיבלתי החלטה שגויה
"?אולי מה שאני רואה הוא לא אמיתי
בלבי עדיין האמנתי לקים איל סונג .ולקים ג'ונג איל
כמה זמן לקח לך להבין
?שמה שלמדת בצפון קוריאה היה שקר
.בערך עשר שנים. עד היום
.בבקשה תהיו עמנו תמיד
.זה אני כשהייתי צעיר
.נהגתי לשיר מאז הגן
,הייתי חבר בקבוצה שנסעה ברחבי צפון קוריאה
,והופיעה מול כל בתי הספר
.כפרים שלמים, כמעט בכל מקום
בסביבות גיל שמונה או תשע
הדלקתי את הטלוויזיה וראיתי את קים איל סונג
,עם חבורת ילדים שהצטיינה בשירה
.בריקוד, בציור ובכתיבה
.קים איל סונג טפח להם על השכם
."חשבתי לעצמי "גם אני יכול לעשות את זה
,אני יכול לעשות את זה היטב"
"!ולהסב לקים איל סונג הנאה
.וככה התחלתי
האם אי פעם נענשת על כך שציירת משהו
?שלא היית אמור לצייר
מאחר שהייתי סטודנט טוב, לא ציירתי .משהו שלא הייתי אמור לצייר
.ישנם דברים שאתה לא יכול לצייר
,אתה לא יכול לצייר את קים ג'ונג איל
.ולא היית חולם אפילו לצייר נשים ערומות
.כן ציירתי את קים איל סונג פעם אחת
.זה היה כשהייתי בתיכון
.אם הייתי נתפס, היו הורגים אותי
אז נעלתי את הדלת שלי .וציירתי את קים איל סונג
.חשבתי שגם אני יכולתי לצייר אותו טוב
.אפילו ההורים שלי לא ידעו
הוכחתי לעצמי שיש לי את הכישורים
.לצייר את קים איל סונג לפי הדיוקן שלו
.אבל עוד לפני שהציור התייבש, שרפתי אותו
,כשהצטרפתי בפעם הראשונה לצבא
נוכחתי לדעת שהם בוחרים מקרב המתגייסים החדשים
.את אלו שטובים בכתיבה ובציור
:יום אחד הם אמרו
".תעמוד אם אתה טוב בכתיבה או בציור"
הוא שאל אם אני יכול לעבוד .במשך יום אחד על פוסטר
עניתי
.שאני יכול לאלתר משהו כזה בשעה
.הוא לא האמין לי בתחילה
בכל מקרה, בסופו של דבר הם נתנו .לי יום אחד לעבוד על הפוסטר הקטן הזה
".אמרתי להם "אני יכול לעשות את זה
.ואכן עשיתי
".הם אמרו "כישרון גדול התגייס לצבא
סולידריות
להרוס את תוכנית המלחמה הגרעינית של ארצות הברית
!למען האחדות הבלתי מנוצחת
!הכובש ייענש בברוטליות
!בואו נהדוף את הצבא האמריקאי הכובש
אייפוד
שלושה שבועות לפני התערוכה של סאן מו בבייג'ין
מוזיאון יואן לאומנות
.עדיין לא קיבלתי את השרטוט
.עדיף שלא נשים את הציור הזה כאן
?אז אתה מעריך שההרכבה תיקח שבוע
.שבוע יספיק
אני מתכוון להרכיב את הכל קודם כול
.ואז להביא את אשתי יום לפני הפתיחה
,שאלה נוספת
הוא יהיה בטוח אם הוא יגור בוואנגג'ינג ?במהלך ימי התערוכה
?טוב, אף אחד לא חייב לדעת מי אני, נכון
.אני לא עומד לפגוש אף אחד
שאל אותו אם הוא רוצה לצאת ולהסתכל על הציורים שלי
.כדי שהוא יקבל רעיון איך נכין את הכל
.טוב, בואו נזוז
.חוטי התיל הופכים ליצירות מוזיקה
.נהדר
?וואו, יוצאת מזה גם מוזיקה
.כן, זה שיר הנושא שלי
?מה הגודל של זה
.חמישה מטרים לרוחב
.חשבתי שאני צריך לנסות את זה לפחות פעם אחת
רציתי לבטא את המצב בצפון קוריאה
.לאנשים כשהם באים לתערוכה
אז התכוונתי לשים את המילים האלה בכניסה
כך שהמבקרים יצטרכו לדרוך עליהן .לפני שהם נכנסים לראות את העבודה שלי
שלושת השמות המייצגים את המעמד העליון
:של צפון קוריאה כתובים שם
קים איל סונג, קים ג'ונג איל .וקים ג'ונג און
אף אחד אפילו לא היה .חולם לדרוך על השמות האלה
,אני בטוח שצפון קוריאנים המתגוררים בסין
.כמו עובדי שגרירות, יגיעו
הם יצטרכו לדרוך על זה .אם הם רוצים לראות את התערוכה
.זה עשוי להיות די מצחיק
התערוכה שלי לא תביא לסגירתו של ?המוזיאון, נכון
...אין לי בעיה אם התערוכה תבוטל
,כל הציורים האלה
?אין אפשרות שהם ייפסלו
.הוא אומר שזה לא יקרה
,כל כך הרבה מרגלים יש במחוז וואנגג'ינג
.היכן שהמוזיאון לאומנות שלנו ממוקם
...ואז
אם הם ידעו פרטים לגבי התערוכה
אני חושב שהם יודיעו זאת לממשל .כדי שיבטל אותה
אני חושב
כולם צריכים לשלם מסים
מחאות סטודנטים בייג'ין, 1989
?אז מה אתה זוכר מאותו הלילה
.אני לא רוצה להגיד
.מצטער
.היתה להן השפעה גדולה עליי
למחרת שמענו כבר שסטודנטים רבים
.מתו בבייג'ין בלילה הקודם
,אני לא יודע את מחיר הדמים המדויק
.כיוון שכל ההיסטוריה נמחקה בסין
.בסין מסוכן להיות אומן טוב
,אני נוטל את הסיכון כבר למעלה מ-20 שנה
.מאז שהלכתי למכללה
,אומנים כמונו נחשבים לרגישים
.ונתונים במעקב צמוד מהממשל
.זו הבת שלי. קוראים לה ליאנג שיאו מה
.זה הבן שלי
.קוראים לו ליאנג ג'י ין ."אנחנו תמיד קוראים לו "אבן קטנה
אבל, בסין להיות אומן היא אולי הדרך היחידה
.שאתה יכול להרגיש קצת חופש
צפיתי בסרטים דוקומנטריים שונים על חלל
.ועל היקום מאז שערקתי
כשצפיתי בהם
הרגשתי שהאדמה שאנו חיים בה היא רק גרגר אבק
,אבל האנשים שחיים פה מתווכחים
.נאבקים והורגים זה את זה
.איזו בושה בפני החייזרים
.הכוכבים כאן שונים מאלו שבעיר מגוריי
שם הכוכבים היו
.כמו התזת צבע לבן על קנבס שחור
היה את שביל החלב, ולעיתים יכולתי לראות
.כוכבים זזים, שלאחר מכן גיליתי היו לווינים
זה היה טוב. להסתכל על השמיים בלילה .ולהתבונן בכוכבים
באותו הזמן חלמתי שאני
.אסטרונאוט המבקר בגלקסיה
.מבקר בירח ובכוכבים בתור אסטרונאוט
.ככה הרגשתי כשהייתי צעיר
,עכשיו, כשאני מתבונן בשמים בלילה
.אני מרגיש רק חלקיק ממה שהרגשתי בתור ילד
,עיר מגוריי היתה ממוקמת באיזור כפרי ,אז היא היתה מוקפת בהרים
.נהרות ועיזים השוכנות בגבעות
אחרי שקים איל סונג מת, היה לנו גשם זלעפות
.ואיבדנו יבולים רבים
.חל עיכוב בהקצבה שסופקה על ידי הממשל
...בתחילה היה זה חודש... חודשיים ...שלושה חודשים
.והמשיך להתעכב
אני לא חושב שזה נגרם .בשל מותו של קים איל סונג
אולי קים ג'ונג איל השתמש בכל המקורות האלה
כדי להבטיח את שלטונו החדש
.או לפעילות הפנאי שלו
כל כך הרבה אנשים לא קיבלו את האוכל .שהיה צריך להיות מחולק
כל יום אנחנו שומעים ."פלוני אלמוני בבית ליד נפטר"
".ומישהו בבית ההוא גם מת"
.למתבונן מבחוץ הם היו יותר מדי תמימים
.כל מה שהם עשו היה לעבוד
,אבל למרות העבודה הקשה שלהם .הם תמיד נלחמו על אוכל
.זה שובר את לבי
שביר
שבוע לפני התערוכה של סאן מו בבייג'ין
.זה כבד מאוד
.אין בעיה להכניס את הציורים הגדולים
...הדבר השני הוא כשאתה מוריד אותם
?אתה יכול להכניס את זה .כן-
נקודת מגע
.נעשה את זה ככה
...זה
אני חושב שהתערוכה הזו תהיה
.הצעד הראשון שלי בתערוכות רבות נוספות
.קרש קפיצה
.נקודת שינוי
לא הייתי בטוח אם התערוכה הזו
.אפילו תהיה אפשרית
הייתי לחוץ מכך שתהיינה בעיות
.לפני שהתערוכה אפילו מתחילה
,כשהצבנו את הציורים
.קלטתי שהתערוכה שלי באמת תיערך
.אז אני באמת שמח
.תזיז את זה לשם
אני חושב שעיקר המוטיבציה שלו נובעת מהתשוקה
.לחופש ולחיים טובים יותר
.תעלה את זה למעלה. זה עקום
,הוא בר-מזל שהוא ערק בהצלחה
.כי אני מניח שתשעה עריקים מתוך עשרה נכשלים
.וכישלון יכול להיות גם מוות
...הדבר הזה
,פעם חציתי את נהר הטומן לסין
והתחלתי להעלות על כתב .את המחשבות ואת הרגשות שלי
.היום האחד ביולי"
מתחת למנורות הרחוב שלטי המסעדות
מוארים לאורך הרחוב
והאור שמגיע לחדרי הריק
.היכן שאני יושב על אדן החלון, מעשן
?הי אתה. על מה אתה חושב
?אתה מתגעגע לעיר המגורים שהותרת מאחור
או שאתה חולם על ?הארץ החדשה שבקרוב תיכנס אליה
.הסיגריה כבויה ונותרתי רק עם אפר
.אני מאפר ומביט מבעד לחלון, בשקט
".טוב, אין לי עם מי לדבר בכל מקרה
,לא היתה לי כוונה לברוח
.כי חשבתי ש צפון קוריאה היא ארץ נהדרת
.פשוט הייתי רעב
.יום אחד, טיפסתי על ההר
,הגעתי לפסגה
.והנוף שנשקף היה של עיר בסין
התחבאתי בשדה טבק וחיכיתי ללילה
,באותו הרגע
.הכול כולל קול החרקים נשמע כה חזק
,נותרתי שקט
.מתוח שאולי השומרים יהיו בקרבת מקום
...אחרי מה שנראה היה כמו נצח
.קדימה
.אני מהסס יותר מדי
,עם כל הפחדים והדאגות שלי .הכנסתי את רגליי לנהר
בצד הצפון קוריאני הנהר לא היה כל כך עמוק
אבל קרוב יותר לצד הסיני
.קרקעית הנהר היתה עמוק מתחתיי
.אז שחיתי
.הייתי בדיוק מתחת לכוכב הצפון והירח
.בעודי מתבונן עליהם, התחלתי את מסעי
,אפילו בדיוק לפני שחציתי את הנהר
.הייתי בטוח שאחזור
,אבל אחרי שחציתי את הנהר
,טיפסתי בהר וסחטתי את הבגדים שלי
,הסתכלתי אחורה על צפון קוריאה
".וחשבתי "אולי לא אוכל לחזור
,אם איתפס בסין
.אישלח לצפון קוריאה בכל מקרה
,סביר להניח שדרום קוריאה היא גם הארץ שלי .אז אולי כדאי שאלך לדרום
.חשבתי שככה זה עדיף
.גם אם אמות, עדיף שאבחר את הדרך שלי
.אז עזבתי
,רציתי להגיע לדרום קוריאה .אבל לא ידעתי איך
.לקח שבוע בערך לצאת מסין
התקרבתי לגבול
.וניסיתי להבין איך לחצות
.היה אוטובוס שנסע לאורך הגבול
,חשבתי שאם אעלה עליו, אחרי כרבע שעה
.נגיע למקום הנכון
.אז זה מה שעשיתי .ירדתי והתגנבתי לגבול ללאוס
,ברגע שהגעתי בבטחה לתאילנד
.עסקתי רק באומנות עד שנסעתי לדרום קוריאה
.יש לי עדיין ציורים שציירתי באותו הזמן
.הייתי אמור לגור בגונגג'ו, דרום קוריאה
,ניסיתי לפגוש אומנים דרום קוריאנים
.ועד מהרה מצאתי מוזיאון לאומנות בגונגג'ו
בעל המוזיאון הציע שאירשם לבית ספר קרוב במחוז צ'ונגנאם
.אבל רציתי ללמוד באוניברסיטת הונגיק בסיאול
,הלכתי לשם ושאלתי מה עליי להכין
.והם אמרו שהייתי צריך לעשות רק מבחן בציור
.הייתי בטוח
חזרתי ונבחנתי
.ואז הם שלחו לי את מכתב הקבלה
בוגר לימודי צילום
.הבנתי שגם לי יש סיפור לספר לעולם
.גם אני, יש סיבה לקיום שלי
,זה כל מה שאני יודע לעשות .אז פשוט אמשיך לעשות מה שאני עושה
.אשתמש בזה לספר את הסיפור שלי
יומיים לתערוכה של סאן מו בבייג'ין
.מישהו בא
.אנחנו רוצים שלום
נקודת מגע מוזיאון יואן לאומנות
.אני בן אדם שלוקח סיכונים
אני לא יכול לבטל תערוכה
.שאני מאוד אוהב רק בגלל סיכונים
.מה שלא יהיה, זו הגישה שלי
?אתה חושב שיהיו איומים כלשהם ביום הפתיחה
.כן. אני בטוח שיהיה איום
אבל אני לא רוצה להגיד להם
.מי זה סאן מו המשוגע והיכן הוא מתגורר
סאן מו אמר לי שאם הוא ייתפס, הוא יתאבד
.כיוון שהוא לא רוצה להפליל את המשפחה שלו
.הוא לא רוצה שהממשל יגלה מיהו
לכן אני לא יכול להיות שם .בתור סאן מו בטקס הפתיחה
.לא אוכל להיות שם, אבל עבודת האמנות שלי כן
.זה אותו הדבר כמו להיות שם
אתה יכול לומר לנו מה המשמעות של הציור ?של הדג עם קרש החיתוך
.על קרש חיתוך גדול מונח דג קטן
זהו דג משעמם
וסכינים גדולים מפנים את הלהב .שלהם כלפי הדג הקטן
?מי יודע כיצד הדג הקטן הזה ייחתך
אני רוצה לדבר על איך אומה חזקה
,תחתוך נתח גדול יותר עם סכין גדול יותר
.ואומות קטנות יותר עם חתיכות קטנות יותר
כדור הארץ סין - ספרד - ארה"ב
אתה מודאג מכך שהמשפחה שלך
?יכולה להיות בסכנה אם היא איתך
אני קצת דואג, אבל כשאני איתם
.אני לא סאן מו האומן, אני פשוט ראש המשפחה
טוב, אני לא יודע אם הממשל הסיני
.היה מכיר בהבדל הזה
אנחנו פשוט נהיה משפחה נחמדה ושמחה .שמטיילת ברחבי סין
,ביטחון היא הדאגה הכי גדולה שלי .מאחר שאנחנו מדברים על משפחה
אין לי שום מקום לדאגה לשום דבר אחר
.מלבד הביטחון של המשפחה שלנו
אני מקווה שבעלי בסדר
אבל, למען האמת, אני דואגת .לגבי התערוכה הזו
.זה לא שאני מעמיד את עצמי בסכנה בכוונה
.אני רק עושה מה שאני צריך לעשות
בית מסחר עולמי
יום לפני התערוכה של סאן מו בבייג'ין
אדום. לבן. כחול תערוכת היחיד של סאן מו
.הרוג אותי ושלח אותי ?אתה יודע
אני צריך לחתוך את הלוח הענק הזה לחתיכות
.בכל המקום כאן
?זה לא כיף
הו בין העוזר של סאן מו
,אם נסתכל על הציור הזה
תושבת קוריאה כנה
,כתוב פה "הנוף יפה "אבל זה גם מקום טוב לחיות בו
.ויש בחורה חצופה שמסתכלת אחורה
הלבוש שלה עם צעיף אדום וסרט בשיער שלה
.מראה שהיא סטודנטית צפון קוריאנית טיפוסית
"אבל "המקום שטוב לגור בו .הוא לא צפון קוריאה שאנחנו מכירים
:אז כשאנשים קוראים את זה, הם עשויים לשאול "?האומן הזה בכלל מכיר את צפון קוריאה"
?לאיזה סגנון, לדעתך, סאן מו משתייך כאומן
.אתן תשובה פשוטה
.פופ-ארט פוליטי
.אני לא יודע שום דבר על פופ-ארט
,אני רק עושה את הדבר הזה או את הדבר ההוא .מתי שמתחשק לי
אין לי שום כוונה .להגדיר את האומנות שלי בתור פופ-ארט
.אני לא יודע ואני לא מעוניין
?מי הכי השפיע עליך
.אין לי מישהו שמשפיע עלי
.הו חכה, יש
.קים איל סונג וקים ג'ונג איל
?זה מצחיק
וואו, ההודעה לעיתונות על התערוכה שלך .נצפתה על ידי 16,000 אנשים
.היא עוברת מאיש לרעהו
.זה מגניב שאתה יכול להשיג את הנתונים האלה
,מחר תיערך קבלת הפנים
?ולאחריה תתקיים ההופעה, נכון
.כן, אולי ככה
.קודם כל, הפתיחה. אנחנו מתחילים בארבע
.אבל בארבע וחצי כולם יגיעו לכאן
.לא יהיה לנו הרבה זמן
,אני אשא דברי פתיחה בארבע וחצי .ואז תתחיל התערוכה
הדבר הראשון שצריך לעשות .הוא לנגן את השירים שלו
,אחרי השירים תהיה ההופעה של הילדים
.והם יתירו את הדגל
.אחרי ההופעה יהיה נאום התודה שלו
,אז אחרי ההופעה עם הדגל .נשמע את מילות ההערכה שלך
?את מה שהקלטנו, נכון .כן-
מחר יכול להיות שאגיע עם קבוצת מבקרים
.ואיעלם בלי שאף אחד ידע
.הוא שוקל להתחזות לאיש ביטחון
.הוא צריך להסתפר
.כדאי שנהיה זהירים מחר
מאחר שהילדים יותר מדי קטנים ,כדי לדעת מה מתרחש
,ברגע שהם יקלטו את סאן מו
.הם עשויים להסגיר מיד את הזהות שלו
.אז ברגע שהטקס מסתיים, אקח את הילדים למעלה
,אם להגיד את האמת .הלוואי והוא לא היה מגיע לפתיחה
היה לי אפילו חלום
.שבמהלך הפתיחה הוא נחטף ונלקח
.לפעמים אני לא יכולה לישון בגלל הפחד הזה
.אדם. לבן. כחול תערוכת היחיד של סאן מו
יום פתיחת התערוכה של סאן מו בבייג'ין
.אדום. לבן. כחול תערוכת היחיד של סאן מו
מפקד עליון חבר
.איני מקנא באף אדם על פני כדור הארץ
יום השנה ה-61 לשביתת הנשק במלחמת קוריאה
.הפסיקו זאת
אני כן רוצה ללכת לגלריה .ולראות איך הם בנו את זה
אבל אני חושב שהגלריה רוצה .שאשמור על פרופיל נמוך
אז אצטרך לזנוח קצת את התואר של סאן מו
.וללכת לשם בתור אחד המבקרים
.השקעתי כל כך הרבה מאמץ בציורים האלה
...ועכשיו אנחנו מגיעים לפתיחה
קו הפרדה צבאי
עצוב שאני לא יכול לעמוד שם בקהל
".ולומר: "אני סאן מו
.כי זה מי שאני
?מישהו מהממשל כבר הגיע היום
.אני חושב שאולי בבוקר באו שני בחורים
...רוצים לראות קודם כל
אני לא בטוח מי הם, אבל על סמך הלבוש
...וההרגשה
.נראה שמישהו מהממשל מגיע
.קיבלתי שיחת טלפון ונאמר לי שלא כדאי שאצא
זה עורר את הסקרנות של סאן מו ושלי
.אז התעלמתי מהשיחה ויצאנו
.ברגע שיצאתי החוצה, ראיתי שוטרים בכל מקום
החלטתי ללכת לבית קפה בקומה השניה
.במקום הקומה הראשונה כדי לא לעורר חשד
,בקומה השניה נתקלתי בליאנג ובאשתו
.שניסו להסתתר
,כחשבתי לעצמי שאני צריכה להשיג חוברת
:בעל בית הקפה שאל
"?זה לא בעלך שעורך תערוכה"
,כל כך הופתעתי. אם הייתי נשארת שם
הם היו מגלים במהרה איך אני קשורה לסאן מו
.והייתי הופכת לבת-ערובה שלהם בהרף עין
?הלו
המצב הוא
שיש מספר אנשים שעומדים מול הגלריה
.וכמה מהם עונדים סיכות עם סמל צפון קוריאה
.ויש גם את המשטרה הסינית. הם משוחחים כעת
.מכוניות ו... הרבה קציני משטרה
,הגעתי לשם רק מאוחר יותר .בסביבות שלוש וחצי
.הם החלו למנוע מאנשים להגיע למוזיאון
?כן, מר צווי. אתה עדיין נשאר כאן
.לדעתי, עדיף שתתרחק מפה
אפילו לא ידעתי מה סאן מו או אנחנו עשינו לא בסדר
אבל עם המשטרה הסינית והצפון קוריאנים מחוץ לגלריה
.המצב היה מבלבל .אבל חשבתי שאנחנו לא פושעים
היו צפון קוריאנים
.עם תגים של קים איל סונג שהלכו הלוך ושוב
.היו הרבה צפון קוריאנים מחוץ למוזיאון
הם הביאו הרבה צפון קוריאנים
.עם סיכות על דש הבגד שלם. היו עשרות מהם
?למה כל המשטרה כאן
.אני לא יודע
?האם זו תערוכה ללא כוונות רווח
.כן
האם זו עבודה במשרה מלאה שלך ?או עבודה במשרה חלקית
.זו נחשבת לעבודה במשרה מלאה
.פגשתי אותו בבית מלאכה
?הוא לא שם עכשיו
.בדיוק קיבלתי את הציורים שלו
אז האדון הזה שלח בדואר את הציורים שלו לקוריאני
?שמכיר אותך, או שיש מישהו באמצע
,ובכן, מר ליאנג ...דבר ראשון שבדיוק שאלתי הוא
.הם התחילו לחקור
,הם תיחקרו אותי עד מאוחר ממש .בסביבות שלוש לפנות בוקר
.הרחובות ליד הגלריה נסגרו
,אנשים הורשו רק לצאת, לא להיכנס
.כיוון שהמשטרה היא זו שהייתה אחראית
הפוסטרים מחוץ לגלריה גם נקרעו
.על ידי אנשים שהמשטרה הביאה
.כל העניין התרחש מאוד בפתאומיות
.היינו טרודים מאוד ורעדנו מפחד
כששמענו דפיקה בדלת, כל כך חששנו
.כיוון שחשבנו שייתכן וזו המשטרה
!לכו מפה! זוזו
.אני זז אחורה
.כן
.התערוכה נסגרה באופן זמני
.תודה על הבנתכם
הבוקר למחרת
מכתב שלא יכול להישלח
דרום וצפון
ילד חולם
שמיים בעיר מגורים
עימות
סיאול, דרום קוריאה
נראה שהצפון קוריאנים ביקשו מהרשויות הסיניות
.לבטל את התערוכה כולה
,כשאני מתבונן במה שהתרחש באותו היום .אני חושב שלא הערכתי כראוי את כל הענין
.יכולתי להיתפס
.לא ציפיתי לכל זה
בעזרתה של אשתו של צווי יכולנו להחליף
.את כרטיסי הטיסה שלנו כך שנוכל לעזוב מיד
,כשהיינו במונית בדרך לשדה התעופה
דאגתי מהאפשרות שמישהו עוקב אחרינו
ובשדה התעופה דאגתי
.שהפקידים עשויים לעכב אותנו
אפילו חשבתי "ואם הם ינסו "?לעצור אותנו לפני שנמריא
ההרגשה שהייתה לי, ברגע
.שהמטוס סופסוף המריא, אינה ניתנת לתיאור
באותו הזמן דאגתי שהממשל הצפון קוריאני
.עשוי לעשות לי מעשה חסר-רחמים
.הם עשויים לשלוח מישהו לעשות משהו מפוקפק
.מזה אני דואג
.זה כן הכניס אותי לצרה גדולה
אחרי אותו היום זומנתי לתחנת המשטרה ,מספר פעמים
,מה שגרם לי ללחץ רב
.והטלפון שלי היה נתון לציתות במשך זמן מה
אין אף אדם בעולם האומנות הסינית .שלא יודע על התערוכה הזו
עכשיו כולם יודעים שיש .אומן עריק צפון קוריאני
אני מאמין שהאומנות של סאן מו .בסופו של דבר תגיע לצפון קוריאה
".אם אתה הורג תרנגול, בכל זאת השחר יגיע"
.ככה אני רואה את כל ההתגלות הזו
לאחר שהתערוכה של סאן מו בוטלה ,על ידי הרשויות הסיניות
ליאנג הוכרח לאחסן את הציורים של סאן מו בבייג'ין
.תחת פיקוחו של הממשל הסיני
.לא ברור מתי הוא יוכל להשיב לעצמו אותם
,אם יכולת לחזור לצפון קוריאה
?מה היית הכי רוצה לעשות
הייתי מעמיס על המכונית שלי חזיר, אורז ומשקה חריף
והולך ועורך מסיבה בעיר המגורים שלי
כך שכולנו היינו יכולים לאכול .עד שהבטן שלנו היתה מתפוצצת, לשם שינוי
יהון מי ג'הונג, מצפה בצפון קוריאה גאנגהווה דו, דרום קוריאה
,יש משהו שהיית רוצה לעשות שם ?לו ניתנה לך האפשרות
.ובכן, הייתי רוצה לערוך תערוכה בפיונגיאנג
בחלום שלי יום אחד
מצאתי את קים ג'ונג איל בבר
.יושב לבד בפינה, נראה בודד
.ואני הייתי לבוש יפה מאוד
,חשבתי לעצמי
פעם האמנתי לאדם הזה, אבל" ".הערב הוא נראה כל כך עלוב
,ניסיתי לתת לו משהו לאכול
.אבל הכבוד שלו לא הרשה לו
...יש לי חלומות כאלה
.ביום אחר פגשתי את קים ג'ונג און בחלום שלי
הוא אמר: "הי, אני אעזור לאומן מוערך כמוך
".לערוך תערוכה בפיונגיאנג
?אמרתי: "באמת
,טוב, אם זה מה שאתה אומר
".זה יקרה
אני סאן מו
תורגם ע"י ליאורה הרשברג Highlander ונערך ע"י Netflix-נקרע מ