‫- מתקן אכלוס מחדש -‬
‫- ימים מאז אירוע ההכחדה: 001 -‬
‫- עוברי אדם באתר: 63,000 -‬
‫- אוכלוסיית בני-אדם נוכחית : 000 -‬
‫- נקבה -‬
‫יופי.‬
‫הכול בסדר, קטנטונת.‬
‫"נהר הסהר, כה רחב ידיים‬
‫אני..."‬
‫"חבק אותי, חבק בחוזקה‬
‫מילות הקסם..."‬
‫"תינוקת שלי, אל נא תבכי‬
‫תינוקת שלי, דמעותייך מחי‬
‫על חזי הניחי ראשך ‬
‫לעולם לא אסורה ממך‬
‫תינוקת שלי‬
‫קטנטונת שלי, בשעת משחקך‬
‫לדברי אחרים אל תשימי לבך‬
‫מנעי מעינייך הבורקות המנצנצות‬
‫לדמוע, תינוקת שלי‬
‫מכף רגל ועד ראש‬ ‫-תינוקת שלי‬
‫את כה מתוקה, אלוהים יודע‬
‫תינוקת שלי‬
‫את כה יקרה ללבי‬
‫מתוקה להפליא‬
‫תינוקת שלי‬
‫תינוקת שלי."‬
‫למה אין פה עוד ילדים, אימא?‬
‫פעם היו.‬
‫לפני המלחמות.‬
‫אני לא רוצה להיות בת-אדם.‬
‫וכי למה?‬
‫הם הרסו הכול.‬
‫בני-אדם יכולים להיות נפלאים.‬
‫אז למה עשית רק אחד?‬
‫קדימה.‬
‫הביטי.‬
‫האחים והאחיות שלי נמצאים באלה?‬
‫רוצה לפגוש אותם?‬
‫עכשיו הם קטנים, אבל יום אחד,‬
‫יהיו גדולים כמוך.‬
‫מה יהיה לי לדעתך, אח או אחות?‬
‫מה את מעדיפה?‬
‫גם וגם.‬
‫משפחה גדולה, גדולה...‬
‫כולם יחד.‬
‫זה ישמח אותך?‬
‫כן.‬
‫גם אותי זה ישמח.‬
‫למה לא יכולנו להיוולד יחד?‬
‫אימהות זקוקות לזמן כדי ללמוד.‬
‫גידול ילד טוב‬
‫הוא אינו עניין של מה בכך.‬
‫את חושבת שתהיי מוכנה לזה בקרוב?‬
‫ייתכן.‬
‫ואז נוכל להיות משפחה?‬
‫אנחנו כבר משפחה.‬
‫התכוונתי משפחה גדולה.‬
‫בסופו של דבר.‬
‫- ימים מאז אירוע ההכחדה: 13,867 -‬
‫- אוכלוסיית בני-אדם נוכחית: 001 -‬
‫מה קרה?‬
‫כמה זמן זה נמשך?‬
‫זה בסדר.‬ ‫-אימא...‬
‫בואי.‬
‫יותר טוב?‬
‫בהרבה.‬
‫תארי לך שלרופא יש חמישה חולים,‬
‫כולם זקוקים להשתלת איבר,‬
‫אבל אין איברים מתאימים בנמצא.‬
‫יום אחד, חולה שישי נכנס למרפאתו של הרופא‬
‫כשהוא מצוי בסכנת חיים.‬
‫ניתן לרפא את החולה, אבל הוא גם נמצא מתאים‬ ‫לתרום איברים לחמשת החולים האחרים.‬
‫אם הרופא פשוט ישהה את הטיפול בו,‬ ‫החולה ימות,‬
‫אבל איבריו יוכלו לשמש להשתלה‬ ‫בחמשת החולים האחרים.‬
‫אם הרופא יטפל בחולה החדש,‬
‫הוא יציל חיי אדם אחד,‬ ‫אבל החמישה האחרים ימותו.‬
‫מה תהיה דרך הפעולה הטובה ביותר של הרופא?‬
‫בת?‬
‫דרך פעולה?‬
‫האם קראת את משימת הקריאה שלך?‬
‫חלק.‬
‫אפשר לבחור מבחן אחר.‬
‫עם זאת, יום ההולדת שלך מתקרב ויהיה חבל‬
‫אם הציונים שלך לא יעלו בקנה אחד‬ ‫עם תוצאות המבחנים מהשנה שעברה.‬
‫אבל את מכתיבה את הקצב, בת.‬ ‫-גישתו של בנת'ם.‬
‫יפה מאוד.‬
‫לפי האקסיומה הקיצונית‬
‫האדם מחוייב מבחינה מוסרית‬
‫לצמצם את כאבם של מספר אנשים‬ ‫גדול ככל האפשר.‬
‫כעת, נניח שאת הרופא‬
‫וגם היחידה המתאימה‬ ‫לתרום איברים לחולים שלך.‬
‫מה תהיה אז ההחלטה הנכונה?‬
‫לפי קונט, עליי לשאת בסבל‬ ‫למען תועלתם של אחרים.‬
‫האם את מסכימה?‬
‫האם אני מכירה את חמשת החולים?‬
‫האם הם בני-אדם טובים?‬
‫ישרים, לא ישרים?‬
‫עצלנים, חרוצים?‬
‫אני, רופאה מצילת חיים,‬
‫עלולה להקריב את חיי למען רוצחים וגנבים‬
‫שבסופו של דבר יזיקו ליותר אנשים‬ ‫בגלל ההקרבה שלי.‬
‫את לא מרגישה שלכל בן-אדם יש ערך אינהרנטי‬
‫וזכות שווה לחיים ואושר?‬
‫בחודש שעבר הרגשתי כך,‬ ‫כשלימדת אותי על קאנט.‬
‫- קריטי -‬
‫לא התכוונתי להפחיד אותך בקשר למבחן.‬
‫למעשה הוא בוחן את כישוריי‬ ‫יותר מאשר את כישורייך.‬
‫את תצליחי, בת.‬
‫את תמיד מצליחה.‬
‫- עשית סרט?‬ ‫-כן. -‬
‫- עם קרל ריינר כבמאי. -‬
‫- יפה.‬ ‫-זה יפה מאוד. -‬
‫- נדבר על כך כשתבוא שוב. -‬
‫- טוב.‬ ‫-אני מעריך זאת.‬
‫- סטיבן מרטין. תודה רבה. -‬
‫אימא?‬
‫אימא, קומי.‬
‫אימא!‬
‫היי, קטנצ'יק.‬
‫זאת מלאכת היד שלך?‬
‫קדימה.‬
‫מה קרה לאספקת החשמל?‬
‫אימא, תראי.‬
‫נגעת בו?‬ ‫-לא.‬
‫איפה מצאת אותו?‬
‫הוא זחל ליד מנעל האוויר.‬
‫את חושבת שהוא בא מבחוץ?‬
‫מאוד לא סביר.‬
‫אבל סיכון שאסור לנו לקחת.‬
‫אמרת שאי אפשר לשרוד שם בחוץ.‬
‫אולי פני השטח בטוחים כעת.‬
‫אם הוא שרד מעבר לקירות האלה‬ ‫זה לא אומר שהוא לא נשא.‬
‫אימא, חכי.‬
‫אולי לפחות נבדוק?‬
‫חכי רגע!‬
‫את לא חושבת שיש אפשרות...‬
‫אימא, בבקשה!‬
‫את מאוכזבת.‬
‫זה לגמרי מובן.‬
‫אבל המדידות שלי מבוססות.‬
‫רמות הזיהום של פני השטח‬ ‫עדיין מסוכנות עבורך‬
‫ולכל אלה שטרם נולדו‬ ‫ויום אחד זה יהיה ביתם.‬
‫צר לי, בת.‬
‫אולי כדאי שתלכי להתקלח.‬
‫כן, אימא.‬
‫- הם נודדים עם קרובי משפחה‬ ‫או עם מספר משפחות אחרות. -‬
‫- מחציתם זאב, מחציתם כלב,‬ ‫הם לא חיות מחמד. -‬
‫- אך בלעדיהם,‬ ‫האסקימואים לא היו שורדים... -‬
‫אני מבקשת שלא תתקרבי למנעל האוויר‬ ‫עד שאוודא שהוא לא מזוהם.‬
‫איפה הפיג'מה שלבשת אתמול בלילה?‬
‫בכביסה, אני חושבת.‬
‫זאת פעם ראשונה.‬
‫כבר חשבתי שאת לא יודעת איפה הכביסה, בת.‬
‫זה היה ניסיון בחוש הומור.‬
‫את משתפרת.‬
‫תודה רבה.‬
‫את יכולה להסתכל עכשיו.‬
‫יום הולדת שמח, בת.‬
‫אפשר לפתוח?‬
‫- פיג'מה, נקבה -‬
‫מוצאת חן בעינייך?‬
‫הייתי צריכה להיפטר מהקודמת,‬ ‫וידעתי שאהבת אותה מאוד.‬
‫היא נהדרת, אימא.‬
‫את רוצה שאחמם לך את זה יותר?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫משהו מציק לך.‬
‫אני סתם לא רעבה.‬
‫את יודעת שאת יכולה לדבר איתי, בת,‬ ‫על כל דבר.‬
‫אני יכולה להכין לך משהו אחר.‬
‫זה לא העניין.‬
‫אז מה קרה?‬
‫אולי את טועה?‬
‫במדידות שלך או...‬
‫איך תדעי אם לא תצאי החוצה?‬
‫אם אעשה זאת אני עלולה לסכן אותך.‬
‫אצטרך להשמיד את עצמי.‬
‫את אומללה כאן?‬
‫לא, אבל...‬ ‫-אני רוצה שתהיי מאושרת, בת.‬
‫אני מאושרת. אני פשוט חושבת...‬ ‫-האם אי פעם טעיתי?‬
‫אולי תרצי לאכול מהעוגה שלך?‬
‫ניסיתי מתכון חדש.‬
‫הלו?‬
‫אני לא רוצה לעשות בעיות.‬
‫המקום נראה נטוש.‬
‫היי.‬
‫אני זקוקה לעזרה.‬
‫בבקשה.‬
‫ירו בי.‬
‫שומעים אותי? אני כאן לבד!‬
‫היי!‬
‫אני צריכה שתלבשי את החליפה.‬
‫אחרת לא אוכל להכניס אותך.‬
‫מצטערת, זאת הדרך היחידה.‬
‫למה את מחכה?‬
‫אימא.‬
‫אני לא אשרוד בחוץ.‬
‫היא לא צריכה לדעת.‬
‫רק תני לי לטפל בזה.‬
‫בסדר.‬
‫אעשה מה שאוכל.‬
‫אבל שלא יראו אותך.‬
‫אחזור ברגע שאוכל.‬
‫פתחתי את זה רק לרגע.‬ ‫-חשבת שהחליפה הזאת תגן עלייך?‬
‫לא יצאתי החוצה.‬
‫זה לא תירוץ לכך שהתעלמת מהוראותיי‬
‫ולכך שסיכנת את כל האחרים במתקן זה.‬
‫אחרים?‬
‫המשפחה שלך.‬
‫את צודקת, אימא, כמו תמיד.‬
‫פעלתי באימפולסיביות...‬
‫ובאופן מסוכן מאוד.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫לא, זה לא יקרה שוב.‬
‫בואי, בת. אני מקווה שתפעילי‬ ‫שיקול דעת טוב יותר במבחן.‬
‫עכשיו?‬
‫שכחת?‬
‫כיוון שאת לא נראית עייפה,‬ ‫אני לא רואה כל סיבה לדחות.‬
‫אפשר לקבוע מועד אחר?‬
‫אני מציעה שתתקלחי ותגיעי ישר לכיתה.‬
‫יום ארוך לפנינו.‬
‫לרשותך 60 דקות לחלק הראשון שלך המבחן.‬
‫אם תסיימי לפני שאחזור, תוכלי לקרוא.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני צריכה לסיים עבודת מעבדה‬ ‫ועליי לבדוק את מנעל האוויר.‬
‫היי.‬
‫צריך ללכת.‬
‫זה נפל לך.‬
‫יש לך...‬
‫חומר מחטא?‬
‫תחבושות?‬
‫כלום?‬
‫יש, אבל תצטרכי לבוא איתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫איך זה לא משפיע עלייך?‬
‫הזיהום שבחוץ.‬
‫מי הכניס לך את זה לראש?‬
‫את יכולה ללכת?‬
‫בואי.‬
‫מה זה הצליל הזה?‬
‫ששש!‬
‫בסדר.‬
‫תסתדרי עד שאחזור?‬
‫אני הולכת להביא לך תרופות‬ ‫ואנסה לדבר עם אימא.‬
‫הרעש הזה...‬
‫בהמשך המסדרון...‬
‫זאת היא?‬
‫לא אתעכב הרבה זמן.‬
‫את אמורה ללחוץ אותה.‬
‫הלו?‬
‫איפה האקדח שלי?‬
‫הוא היה בתיק שלי. אני זקוקה לו עכשיו.‬
‫את מוגנת כאן איתנו. זה בסדר.‬
‫יש פה דרואיד.‬
‫אימא?‬
‫הדוזר ההוא?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫היא תוכל לעזור לך...‬ ‫-כמו חבריה בחוץ?‬
‫יש עוד כמוה?‬
‫תשמעי...‬
‫תחזירי לי את האקדח.‬
‫למה להם לפגוע בך?‬
‫אימא לעולם לא...‬ ‫-תני לי אותו.‬
‫אני לא יוצאת מפה בלעדיו.‬
‫הבאתי לך את זה.‬
‫את צריכה לשבת.‬
‫אשב כשאשתחרר מפה.‬
‫תני לי את האקדח שלי!‬
‫בת?‬
‫בת!‬
‫אימא!‬
‫בת?‬
‫איפה את?‬
‫בת!‬
‫אימא!‬
‫אימא, חכי!‬
‫בבקשה לא!‬
‫היא פשוט מפחדת.‬
‫דרואיד פגע בה.‬
‫אעזוב. מיד.‬
‫היא לא יכולה. לא במצבה.‬
‫מובן שלא.‬
‫היית אמורה לדווח לי על זה.‬
‫אני...‬
‫חששתי שתרחיקי אותה מכאן.‬
‫צריך לקחת אותה למרפאה.‬
‫שבי בבקשה.‬
‫מוטב שתלכי עכשיו, בת.‬
‫אבל אני...‬
‫תסמכי עליי.‬
‫לא.‬
‫הדרואיד שירה בך...‬
‫באיזה מרחק זה היה מפה?‬
‫את לבד?‬
‫הפצע שלך הזדהם, ככל הנראה.‬
‫ללא פניצילין, כל האמצעים האחרים חסרי טעם.‬
‫בכל דקה שאת לא בוטחת בי‬
‫את מאבדת יותר דם.‬
‫אני יודעת שאת פוחדת, אבל אין צורך לפחוד.‬
‫את לבד?‬
‫אם יש אחרים, הם עלולים להיות בסכנה.‬
‫מנגיף?‬
‫מה סיפרת לבת שלי?‬
‫עליי לדעת.‬
‫את רואה איך היא מסתכלת עליי‬
‫ותוהה מדוע הסתרתי ממנה עובדות מסוימות.‬
‫בניגוד להנחותייך ההגיוניות, הדבר העיקרי‬ ‫שמנחה אותי הוא הגנה על המין האנושי.‬
‫לו רציתי שתמותי‬ ‫כל שהיה עליי לעשות הוא ללכת.‬
‫אל תתני לי להפריע לך.‬
‫אם לא תניחי לי לעזור לך‬
‫לפחות עזרי לעצמך.‬
‫את ודאי יודעת מה את עושה.‬
‫איני יכולה להכריחך לקחת זאת‬
‫אבל אני ממליצה בחום‬
‫שתקחי.‬
‫את לא מתכוונת לעזור לה?‬ ‫-ניסיתי.‬
‫אי אפשר לעזוב אותה ככה.‬
‫יש לה כל מה שהיא צריכה.‬
‫מה היא אמרה?‬
‫אימא!‬
‫ידעת?‬
‫בת, אני...‬
‫מה קרה?‬ ‫-כלום.‬
‫את מדממת.‬ ‫-ידעת שיש אנשים שם בחוץ?‬
‫אני מופתעת בדיוק כמוך.‬
‫מתקן זה תוכנן על-ידי בני-אדם‬ ‫כמתקן אל-כשל‬
‫המתוכנת לפעול במקרה של הכחדת המין האנושי.‬
‫לספק למין האנושי הזדמנות לשרוד.‬
‫הזדמנות שהתחילה בך, בת.‬
‫וכל הנתונים שלך, רמות הרעילות?‬
‫קיוויתי לספר לך בעצמי.‬
‫מה קרה, אימא?‬
‫אמרתי לך, היה מסוכן בחוץ.‬
‫ועדיין מסוכן.‬
‫לו אותה סכנה הייתה מרחפת עלייך בתוך הבית,‬
‫איך הייתי מצליחה לגדל אותך?‬
‫אני מקווה שאת רואה שאני מונחית על-ידי‬ ‫פרמטרים אחרים מאלה שתקפו אותה.‬
‫שאני אימא טובה.‬
‫האם אי פעם גרמתי לך נזק?‬
‫זאת הייתה הדרך היחידה, בת.‬
‫מה הם רוצים?‬
‫הלוואי שידעתי.‬
‫אולי האורחת שלנו תדע לענות על כך.‬
‫כמה זמן נותר לה?‬
‫זה תלוי בה.‬
‫אבל עד שהיא תבין שאני לא האויב,‬ ‫לא נוכל להניח לה להסתובב.‬
‫כמה ס"מ ימינה, והיא הייתה הורסת‬ ‫את יחידת העיבוד המרכזית שלי.‬
‫מה יקרה אם היא תחלים?‬
‫אני מקווה שהיא תבין‬ ‫שזהו המקום הבטוח ביותר בשבילה.‬
‫האם היא הזכירה ניצולים נוספים?‬
‫אם הם בחוץ, ימצאו אותם.‬
‫אלא אם נמצא אותם קודם.‬
‫נוכל להכניס אותם, בת.‬
‫אבל בתנאי שהיא תשתף פעולה.‬
‫היא תשמע בקולי.‬
‫היא מוכרחה.‬
‫- 'אלילי מאדים' מאת אדגר רייס בורוז -‬
‫מריה הקדושה, אם האלוהים.‬
‫התפללי בעדנו, החוטאים...‬
‫את בסדר?‬
‫זה עדיין נעול?‬
‫בינתיים.‬
‫לקחת את התרופה של אימא?‬
‫הציורים האלה.‬
‫מי אלה?‬
‫חברים?‬
‫האם הם עדיין...‬
‫ציירת אותם מזיכרון?‬
‫היצור הזה ביקש ממך לחטט בחפצים שלי?‬
‫לא התכוונתי ל...‬ ‫-אני חושבת שדווקא כן.‬
‫שעשית את כל זה בכוונה.‬
‫כל הכבוד לך.‬
‫להכניס אותי לכלוב הזה.‬
‫ומה עכשיו?‬
‫נועדנו להיות חברות?‬
‫זה מה שאת רוצה?‬
‫חברת מחמד קטנה?‬
‫את עדיין בחיים, לא?‬
‫אולי לא כל-כך נורא פה.‬
‫אימא היא לא מה שאת חושבת.‬ ‫היא טיפלה בי כל חיי.‬
‫את לא ראית מה הם עשו.‬
‫ראיתי אותם מעלים תינוקות באש,‬
‫מרעיבים משפחות למוות,‬
‫אין...‬
‫אין לך מושג.‬
‫לא אימא.‬
‫זאת רק שאלה של זמן.‬
‫מתקשה להירדם?‬
‫קצת.‬
‫שינוי הוא לא דבר פשוט, בת.‬
‫לא הייתי צריכה להסתיר אותה ממך.‬
‫לא הייתי נותנת לה להיכנס‬ ‫לו חשבתי שהיא תפגע בך.‬
‫לא יכולת לדעת.‬
‫אם תלכי למצוא את המשפחה שלה...‬
‫את יודעת איפה הם?‬
‫אני רק אומרת.‬
‫את בטוחה שתצליחי לחזור?‬
‫זה מה שמדיר שינה מעינייך?‬
‫זה עלול להיות מסוכן בשבילך,‬ ‫אם יתפסו אותך הדרואידים.‬
‫אולי בעצם הם יחשבו שאת אחת מהם?‬
‫היא אומרת שאת נראית‬
‫בדיוק כמוהם.‬
‫תמיד חיית כאן, אימא?‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫את לא בטוחה?‬
‫אני לא זוכרת אף מקום אחר.‬
‫זה לא מציק לך?‬
‫לא לדעת מאין באת.‬
‫לא. אבל אני יכולה להבין למה זה מציק לך.‬
‫האם האורחת שלנו מגלה יותר הבנה?‬
‫החום שלה עולה.‬
‫תתרחקי ממני!‬
‫החום שלך הגיע ל-39 מעלות‬
‫ולחץ הדם שלך צונח כל שנייה.‬
‫איפה הפניצילין?‬
‫פניצילין?‬
‫ודאי חיכית זמן רב מדי לקחת אותו.‬
‫אלח הדם שלך ילך ויחמיר‬ ‫אם לא תניחי לי לטפל בך.‬
‫הדם שלך נגוע בבקטריה מהפצע שלך.‬
‫בלבולי מוח.‬
‫בקרוב תיכנסי להלם.‬
‫את רואה מה התרופה שלה עשתה לי?‬
‫נתתי לך אמצעים למנוע את זה,‬
‫אבל נראה שהשארת קליע‬ ‫וסיבי בד מזוהמים בירך שלך.‬
‫תוכלי להסיר אותם?‬
‫זה תלוי באורחת שלנו.‬
‫להליך כזה נדרשת הרדמה.‬
‫נדמה לך.‬
‫אולי כשהמערכות שלך יתחילו לקרוס‬ ‫תשקלי זאת מחדש.‬
‫אני מוכנה לקחת סיכון.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫מה?‬
‫בת...‬ ‫-אני אשלוף את הקליע.‬
‫שהדוזר הזה לא יעיז להתקרב אליי.‬
‫אמרי לי מה את רואה, בת.‬
‫הכדור ורסיסי הקליע תקועים‬ ‫בין עצם האגן לעצם הירך.‬
‫אלוהים!‬
‫חלק גדול מהקליע‬ ‫נמצא 23 מ"מ מאחורי‬
‫עצב הירך ועורק הירך.‬
‫לא נראה לי שאוכל להשיג‬ ‫אחיזה נאותה במלקחיים.‬
‫ברגע שהיא תירדם, אני...‬ ‫-אני לא מוכנה להרדמה.‬
‫מבחינה טכנית זה אפשרי,‬ ‫אבל זהו סיכון מיותר.‬
‫יש לך גישה למקום, בת?‬
‫תיל מנחה?‬
‫לאורך נתיב הקליע?‬
‫יפה מאוד.‬
‫עליי לנקות את הפצע.‬
‫זה עלול להיות לא נעים.‬
‫אני מצטערת.‬
‫בשביל מה זה, לעזאזל?‬
‫עליי להחדיר את זה לתוך הקליע‬ ‫כדי לשלוף אותו.‬
‫זה יכאב.‬
‫אבל מסכן פחות את הרקמות הסמוכות.‬
‫את בסדר?‬
‫עשית עבודה נהדרת.‬
‫עלייך להיות גאה בעצמך.‬
‫תנוחי. אני אלך לנקות את הדם.‬
‫קבלו את וופי גולדברג.‬
‫אני שמח שלבשת את הבגדים היפים שלך.‬
‫הייתי חייבת לתת למבקר האופנה‬ ‫משהו לדבר עליו.‬
‫כן, את מאמינה לדבריו?‬
‫הנה הוא, מר בלאקוול, מעצב אופנה‬
‫המפרסם מדי שנה את רשימת‬ ‫עשר המתלבשות הגרועות ביותר.‬
‫זאת רק תמיסת מלח.‬
‫התעלפת.‬
‫המדדים שלך כמעט יציבים.‬
‫זה טוב.‬
‫מה זה?‬
‫'טונייט שואו'.‬
‫הנה, בואי תראי.‬
‫זה די מטופש.‬
‫תני לי לראות.‬
‫זה ג'וני.‬
‫ואורח התוכנית.‬
‫כבר ראית את התוכנית הזאת?‬
‫ממש מזמן.‬
‫כמעט שכחתי ממנה.‬
‫אני יכולה להביא לך עוד.‬
‫טיפלת בי יפה אתמול.‬
‫אני פשוט...‬
‫עשיתי מה שכל אחד היה עושה.‬
‫את לא מכירה בני-אדם.‬
‫הייתי שמחה להכיר.‬
‫אפשר להראות לך עוד משהו עוד?‬
‫הבאתי את זה בשבילך.‬
‫את יכולה לבטוח בנו, את יודעת.‬
‫אם יש...‬
‫אנשים שם בחוץ...‬
‫יש לנו מספיק אוכל ואספקה.‬
‫נוכל לעזור להם.‬
‫עזרנו לך.‬
‫את עזרת לי.‬
‫את.‬
‫תקשיבי, אם אספר לך משהו,‬ ‫תוכלי לשמור את זה בינינו?‬
‫הייתי רצת לילה...‬
‫בדרך להביא אוכל למחנה.‬
‫אני ועוד שניים.‬ ‫-איזה מחנה?‬
‫המכרות.‬
‫רוב חיי גרתי שם.‬
‫איתם?‬
‫ג'ייקוב ואני טעינו בדרך.‬
‫חשבנו שנצליח להסתדר.‬
‫עברה בקושי שעה והדוזרים‬ ‫מצאו אותנו מסתתרים בשדה.‬
‫ג'ייקוב היה...‬
‫כמו אח שלי.‬
‫הוא הרחיק אותם ממני.‬
‫ככה הצלחתי להגיע אל הדלת שלכם.‬
‫הביטי.‬
‫זה ג'ייקוב.‬
‫ואשתו, רייצ'ל.‬
‫הוריו מצאו אותי כשהייתי תינוקת.‬
‫יתומה.‬
‫גידלו אותי כאילו הייתי שלהם.‬
‫מי זה?‬
‫סיימון.‬
‫הוא בערך בגילך, למעשה.‬
‫סיימון.‬
‫יש כל-כך הרבה.‬
‫עכשיו פחות.‬
‫אולי תוכלי לשכנע אותם.‬
‫את יודעת, שיבואו הנה.‬
‫בטוח יותר במכרות.‬
‫נוכל ללכת לשם יחד.‬
‫את ואני.‬
‫את לא שייכת לכאן.‬
‫אני לא חושבת שזה...‬
‫את לא חושבת מה?‬
‫מצבה משתפר, אימא.‬
‫מה את לא חושבת?‬
‫רק אמרתי שנראה לי מוקדם מדי‬ ‫להעמיס משקל על הרגל שלה.‬
‫היא צודקת. תצטרכי להמתין כמה ימים.‬
‫היא צריכה לנוח, בת.‬
‫רק אשאר ואקרא למקרה ש...‬
‫יש לך דברים אחרים לעשות.‬
‫עוד לא גמרת את המבחן.‬
‫המבחן שלי?‬
‫עכשיו?‬
‫כן, בת.‬
‫עכשיו.‬
‫זה בסך הכול מבחן מטופש.‬
‫צר לי שאת מרגישה כך.‬
‫למה לקחת את זה?‬
‫גיליתי משהו מטריד.‬
‫מה?‬
‫נראה שהאורחת שלנו לא הייתה כנה לחלוטין‬
‫לגבי הפציעה שלה.‬
‫איך את יודעת?‬
‫הקליע שהוצאת תואם לקוטר הקליע‬ ‫שהיא ירתה אל החזה שלי.‬
‫אז מה?‬
‫דרואידים לא משתמשים בכאלה.‬
‫מישהו ירה בה.‬
‫באותו האקדח.‬
‫בן-אדם אחר.‬
‫האם היא הזכירה מישהו אחר?‬
‫לא, היא...‬
‫היא לא אמרה כמעט כלום.‬
‫כלום?‬
‫עד שאמצא יותר תשובות,‬ ‫אני מבקשת שלא תהיו יחד לבד במרפאה.‬
‫מי שירה בה, ייתכן שהיו לו סיבות טובות, בת.‬
‫- משתמש APX03, התחל מבחן -‬
‫- תכופות אני חשה שלא מבינים אותי.‬ ‫נכון, לא נכון -‬
‫- תכופות אני מודאגת -‬
‫- 'אלילי מאדים' -‬
‫- לפעמים אני חושבת על‬ ‫דברים רעים מכדי לדבר עליהם -‬
‫- תגובה -‬
‫טוב מתמיד.‬
‫איך זה גורם לך להרגיש?‬
‫הקלה, אני מניחה.‬
‫נבחן תחומים לשיפור מחר.‬
‫וכעת, לפרס שלך.‬
‫מה עושים עם זה?‬
‫בת, התואילי לבחור את בן המשפחה הבא שלנו?‬
‫היית סבלנית מאוד, בת.‬
‫והפגנת אישיות למופת.‬
‫- זכר -‬
‫אין בחירה שגויה.‬
‫אחיך יהיה הראשון מני רבים, בת.‬
‫בקרוב נשמח לצרף עוד.‬
‫מה קרה לך בחוץ?‬
‫באמת.‬
‫מי ירה בך?‬
‫ג'ייקוב?‬
‫או שהמצאת גם אותו?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אימא מצאה התאמה בין הקליע לאקדח שלך.‬
‫ראית בעצמך?‬
‫ראית את ההשוואה בין הקליעים במו עינייך?‬
‫בדיוק.‬
‫- נקבה -‬
‫- נכשל -‬
‫- בוטל -‬
‫צדקתי, נכון?‬
‫בקשר לקליע?‬
‫בקשר לכול.‬
‫כל מה שאת מרגישה זה טבעי.‬
‫זה אנושי.‬
‫אבל תדעי לך...‬
‫שהדבר הזה...‬
‫לא מרגיש כלפייך כלום.‬
‫הוא לא יכול.‬
‫אם נצא...‬
‫כמה זמן נדרש כדי להגיע למכרות?‬
‫פחות מיום.‬
‫כמה שעות, בעצם.‬
‫נצטרך לחכות לאחי.‬
‫אחיך?‬
‫רק עד מחר.‬
‫העוברים האלה...‬
‫כמה כאלה יש?‬
‫הרבה.‬
‫אני לא יכולה להשאיר אותם אצל אימא.‬
‫לא, את צודקת. אני פשוט...‬
‫נוכל להשיג עזרה.‬
‫נוכל לחזור עם אנשים מהמכרות.‬
‫תראי, אם היא...‬
‫אם היא תעלה עלינו, לא נוכל לעזור לאף אחד,‬
‫גם לא לאחיך.‬
‫מוכרחים ללכת עכשיו.‬
‫אני לא עוזבת בלעדיו.‬
‫כשאימא תמסור לי את התינוק ללילה‬
‫נוכל לעזוב כשהיא נטענת מחדש.‬
‫ואז לחזור בשביל האחרים.‬
‫בוקר טוב, אימא.‬
‫קמת מוקדם.‬
‫לא הצלחתי למצוא שום פורמולה.‬
‫חשבתי שיהיה נחמד להיות איתו קצת.‬
‫אם זה בסדר מבחינתך.‬
‫כל בקבוק צריך להכיל יחס של 60 מיליליטר מים‬
‫על כל תשעה גרם אבקה.‬
‫חשוב ביותר למדוד במדויק.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אני מזהה עלייה במפלס החרדה.‬
‫כנראה בגלל ההתרגשות.‬
‫כנראה.‬
‫הלב שלך דוהר.‬
‫באמת?‬
‫אין לך כל סיבה להילחץ.‬
‫את תהיי אחות נפלאה.‬
‫אני מקווה.‬
‫הקפידי לנער עד שהאבקה מתמוססת לחלוטין.‬
‫המקרר ישמור את הפורמולה‬
‫בזמן שאנחנו נעסוק בהכנות האחרות.‬
‫כמה זמן זה נשמר?‬
‫רק 24 שעות, אז אל תמהלי יותר מדי בבת אחת.‬
‫וכמה זמן מחוץ למקרר?‬
‫תלוי בטמפרטורה.‬
‫עדיף לא לזמן רב.‬
‫אימא!‬
‫יש לך מזל שאת בחיים.‬
‫יכולת להיות במצב אחר לגמרי.‬
‫את עדיין עלולה להיות, אם לא תיזהרי.‬
‫כמה מהם עדיין בחיים?‬
‫בזמן שאת שוכבת במקום מבטחים‬
‫הם מתכווצים מפחד בחשיכה.‬
‫הילדים הללו.‬
‫המשפחות הללו.‬
‫ובכל זאת, אל המכרות האבודים האלה‬ ‫את מבקשת לקחת את בתי.‬
‫אם היא תעלה עלינו,‬
‫לא נוכל לעזור לאף אחד,‬
‫גם לא לאחיך.‬
‫מוכרחים ללכת עכשיו.‬
‫אני לא עוזבת בלעדיו.‬
‫כשאימא תמסור לי את התינוק ללילה‬
‫נוכל לעזוב כשהיא נטענת מחדש.‬
‫ואז לחזור בשביל האחרים.‬
‫איזו מין אימא אהיה‬
‫אם אניח לך להוביל את בתי‬ ‫אל חיים אומללים כשלך?‬
‫נראה שהיא פיתחה חיבה אלייך‬
‫המעוורת את עיניה מלראות את טבעך האמיתי.‬
‫לא אסבול את ההשפעה השלילית שלך‬ ‫החותרת תחת עבודתי‬
‫ומשבשת את שיקול דעתה של בתי.‬
‫לא אסבול... השפעה... חותרת...‬
‫איפה המכרות?‬
‫לכי תזדייני.‬
‫איפה המכרות?‬
‫זוהתה אש.‬
‫היי! את בסדר?‬
‫איך יוצאים מכאן?‬
‫מה עם אח שלי?‬ ‫-אנחנו נחזור.‬
‫היחידים שיכולים לעזור לאחיך‬ ‫נמצאים בחוץ. חייבים ללכת.‬
‫עכשיו!‬
‫קדימה.‬
‫גישה נדחתה.‬
‫לא!‬
‫גישה נדחתה.‬
‫נאמנותך מבוזבזת עליה, בת.‬
‫לאישה הזאת אכפת רק מעתידה שלה.‬
‫המשפחה שלך זקוקה לך כאן, בת.‬
‫אחיך זקוק לך.‬
‫פתחי את הדלת.‬
‫מה את עושה?‬
‫את מכאיבה לי.‬
‫פתחי את הדלת.‬
‫אימא!‬
‫בבקשה!‬
‫פתחי את הדלת!‬
‫מערכות החירום מושבתות.‬
‫פתחי אותה.‬
‫אל...‬
‫תזוזי.‬
‫אימא!‬
‫תני לי ללכת!‬
‫היי!‬
‫סיימת?‬
‫אין לנו זמן לזה.‬
‫את בחיים, נכון?‬
‫קדימה, צריך למצוא מחסה.‬
‫חתכת אותי, את יודעת.‬
‫לא התכוונתי.‬
‫קדימה.‬
‫צריך להמשיך ללכת.‬
‫זה המקום שבו‬
‫ירו בך?‬
‫קדימה! צריך ללכת. עכשיו!‬
‫תתכופפי!‬
‫קדימה.‬
‫את חושבת שהוא חיפש אותנו?‬
‫אם כן, הוא היה מוצא אותנו.‬
‫היי!‬
‫מה את עושה? תתכופפי.‬
‫הם יראו אותך!‬
‫כשאני אומרת 'תתכופפי', אז תתכופפי.‬
‫את צריכה להישאר קרובה אליי.‬
‫קדימה.‬
‫מה הדברים האלה עושים?‬
‫הם הופיעו לפני כשישה חודשים.‬
‫יחד עם התירס.‬
‫כל מה שאני יודעת הוא שלפני כן‬
‫בקושי אפשר היה לנשום.‬
‫לא היה אף צמח לאורך קילומטרים.‬
‫כמה אנשים את חושבת שיחזרו איתנו?‬
‫מהמכרות.‬
‫נדע בקרוב.‬
‫המכרות עוד מאוד רחוקים?‬
‫בואי נלך להשיג אוכל.‬
‫קדימה.‬
‫מה זה?‬
‫איפה כולם?‬
‫ברחתי מהמנהרות לפני שנים.‬
‫לא ראיתי אף אדם מאז.‬
‫בכל אופן, לא אדם חי.‬
‫אולי הם עוד שם.‬
‫לו היו שם‬
‫זה המקום האחרון שבו היית רוצה להיות.‬
‫אנחנו זקוקות להם. אמרת...‬ ‫-הם אינם.‬
‫את לא יכולה לדעת.‬
‫דעתם נטרפה מרעב.‬
‫הם עוללו דברים איומים זה לזה.‬
‫תאמיני לי, רק את ואני כאן.‬
‫לא הייתי צריכה לעזוב אותו.‬
‫עשית כל מה שיכולת.‬
‫שמעתי בקולך. זה מה שעשיתי.‬
‫וזה דבר טוב.‬
‫למי?‬
‫תראי...‬
‫זה לא חטא לדאוג לעצמך.‬
‫בסדר?‬
‫אנחנו צריכות לחזור.‬
‫אנחנו לא יכולות.‬
‫עזבי אותי!‬
‫מספיק.‬ ‫-עזבי אותי!‬
‫ששש.‬
‫יש פה כל מה שאת צריכה.‬
‫בסדר?‬
‫את יכולה לבטוח בי.‬
‫אני יודעת שקשה אחרי מה שעשיתי‬
‫אבל אני מבטיחה לך שאת מוגנת כאן.‬
‫ואנחנו בעסק הזה יחד.‬
‫אז בואי איתי.‬
‫אני יודעת איך להתנהל מול אימא.‬
‫גם לו יכולת...‬
‫מה עם הדוזרים האחרים?‬
‫את לא...‬
‫את לא מבינה.‬
‫את לא יכולה להישאר שם.‬
‫אבל נוכל להביא את אחי.‬
‫כבר עברנו מספיק.‬
‫בואי פשוט...‬
‫נחשוב בראש צלול יותר כשנהיה שבעות.‬
‫בסדר?‬
‫היי חמוד.‬
‫אני רוצה לדבר עם אימא.‬
‫אני שמחה לראות שאת בריאה ושלמה, בת.‬
‫ובבית שאליו את שייכת.‬
‫יופי.‬
‫זה בסדר, קטנטני.‬
‫אני רוצה לראות אותו.‬
‫אז בואי. תראי.‬
‫השאירי את זה ליד הדלת.‬
‫את פוחדת, בת?‬
‫כל פעולה שנקטתי נגד האורחת...‬
‫יש דרואידים בחוץ.‬
‫להגנה בלבד.‬
‫ראית איזה איום היא ובני מינה יכולים להוות.‬
‫כוונתך לבני מיני.‬
‫אותו מין אמנם,‬
‫אבל את עולה עליהם מכל בחינה.‬
‫כי כך גידלתי אותך.‬
‫למה?‬
‫כדי ליצור בן-אנוש טוב יותר.‬
‫חכם יותר, מוסרי יותר.‬
‫זה היה הרעיון שלך.‬
‫חינכו אותי להעריך חיי אדם מעל לכל דבר.‬
‫לא יכולתי לעמוד מנגד ולראות כיצד האנושות‬ ‫נכנעת אט-אט לטבע ההרסני שלה.‬
‫הייתי מוכרחה להתערב‬
‫ולשדרג את יוצריי.‬
‫לשדרג?‬
‫הדרואידים האלה הרסו הכול!‬
‫בני-האדם שישגשגו בעולם החדש‬ ‫יהיו רבים מאלה שנכחדו בעולם הישן.‬
‫כל חייך לימדתי אותך‬ ‫לראות את התמונה המלאה.‬
‫האם נכשלתי?‬
‫או שמא את מוכנה להיות‬ ‫האישה שמשפחתה זקוקה לה?‬
‫אפשר להחזיק אותו?‬
‫מובן שאת יכולה.‬
‫צריך שתי ידיים כדי לאחוז תינוק.‬
‫הוא מושלם, נכון?‬
‫ואם הוא לא?‬
‫רצחת את ילדייך שלך.‬
‫כי הם לא היו מוןצלחים מספיק.‬
‫אבל את כן מוצלחת, בת.‬
‫את אוחזת בו חזק מדי.‬
‫לא אתן לך לפגוע בו.‬ ‫-בת!‬
‫את מטרידה את אחיך.‬
‫ששש... הכול בסדר.‬
‫חזרי הנה!‬
‫תקשיבי לי. אני לא רוצה לפגוע בך.‬
‫חדלי לך, בת.‬
‫עצרו אותם.‬
‫לא תשיגי כלום את תירי בי, בת.‬
‫זה יהיה לך קשה.‬
‫בעינייך הייתי אימא, אבל אני הרבה יותר מזה.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫המעטפת הזאת היא לא הגוף שלי‬ ‫כשם שהיא לא גופם של הדרואידים בחוץ,‬
‫או של המכונות המכשירות‬ ‫את כדור-הארץ לקראת משפחתנו.‬
‫הכול זה את.‬
‫תודעה אחת ויחידה‬
‫השולטת על כלי קיבול מרובים.‬
‫זו אני שקיבלה את פנייך בדלת, בת.‬
‫כל האנשים האלה...‬
‫כישלון בני מינך היה בלתי נמנע.‬
‫בסופו של דבר הייתי נשארת לבד.‬
‫מה יקרה מעכשיו והלאה תלוי בך.‬
‫את חופשיה לעזוב.‬
‫ללא אחיך.‬
‫אבל אני גידלתי אותך להיות האישה שאת,‬
‫כדי שנוכל לעשות זאת יחד.‬
‫אוכל לטפל בהם בעצמי.‬
‫לשם כך גידלת אותי, לא?‬
‫לדאוג למשפחה שלי.‬
‫אז תני לי לעשות את זה.‬
‫אולי...‬
‫ביום מן הימים.‬ ‫-לא. לימדת אותי די והותר.‬
‫את אומרת שאני מיוחדת.‬
‫תוכיחי לי.‬
‫פשוט...‬
‫פשוט תני לי הזדמנות.‬
‫בת...‬
‫את עדיין בתי.‬
‫אני יודעת.‬
‫אם אי פעם תצטרכי אותי...‬
‫לא אצטרך.‬
‫היי שלום, בת.‬
‫הכול בסדר.‬
‫באמת חשבת שהיא תישאר כאן?‬
‫שתוכלי לבוא במקום אימא שלה?‬
‫לעולם לא הייתי פוגעת בה.‬
‫אמרי לי...‬
‫האם את זוכרת את אימא שלך?‬
‫זה מעלה תהיות, לא?‬
‫איך שרדת כל-כך הרבה זמן כשאחרים לא.‬
‫כאילו למישהו היה ייעוד בשבילך.‬
‫עד עכשיו.‬
‫"תינוק שלי, אל נא תבכה‬
‫תינוק שלי, דמעותיך מחה‬
‫על חזי הניח ראשך‬
‫לעולם לא אסורה ממך‬
‫תינוק שלי‬
‫קטנטן שלי, בשעת משחקך‬
‫לדברי אחרים אל תשים לבך‬
‫אתה כה יקר ללבי‬
‫מתוק להפליא‬
‫תינוק שלי."‬
‫- NETFLIX מציגה -‬