יצור אחד בלבד הצליח לפלס דרכו .בכל אזור על פני כדור הארץ
.היצור הזה הוא אנחנו
בכל העולם אנו עדיין משתמשים בידע .שלנו כדי לשרוד במקומות הפראיים
,הרחק מאורות העיר .פנים מול פנים עם טבע גולמי
."זהו "הכוכב האנושי
הים מכסה 70 אחוזים .משטח הפנים של העולם
הוא ביתו של שלושת רבעים .מכל החי בעולם
כל היצורים הנמצאים כאן .מותאמים לפריחה באוקיינוס
.כולם מלבד אחד
אנחנו לא בנויים .לחיים תת ימיים
והרחקנו לכת בעולם .המסוכן והזר הזה
אך הזדמנויות פז מחכות .לאלה המעיזים להסתכן במים
ככל שאנו צוללים עמוק ,יותר באוקיינוס הגדול
כיצד אנו מתגברים על האתגרים ?הגדולים העומדים בפנינו
- הכוכב האנושי - א ו ק י י נ ו ס י ם
תורגם וסונכרן על-ידי Qsubs מצוות thebarak-ו Limor EM
היחסים שלנו עם .האוקיינוס מתחילים בחוף
אפילו כאן, הים הוא .כוח שאינו בטל בשישים
,גליציה, בצפון ספרד
היא ביתה של אחד מהחופים .המסוכנים באירופה
,אך ככל שהתנאים קיצוניים יותר ,כך גדולים התגמולים
,אם, כמו חוויאר ואנחל .אתם מוכנים להסתכן
!אלוהים ישמור
.זה יהיה קשה
...אבל אם תמות .אחריך, אחריך-
חוויאר ואנחל נמצאים ,במצוד אחר יצור משונה
שנצמד אל הסלעים ...המוכים בגלים
.בתחתית הצוקים האלו
הם מוכרחים לנוע מהר. המחצבה .שלהם נחשפת רק בעת גלים נמוכים
!קדימה, קדימה
!היזהר
.לאט, תאסוף עכשיו
את הזיפרגלים ,הם מנסים לתפוס
מעדן יוקרה שנמכר .גם ב-200 אירו לקילו
.אך זו לא משימה קלה .בכל שנה, כ-5 אספנים מתים
מעטים מעיזים לעבוד .עם סיכון שכזה
אך אלו שכן, יכולים לגבות .מחיר גבוה ליבול שלהם
...תיזהר עכשיו
,למרות ההסתערות .חוויאר מילא את שקו
,כעת הגיע תורו של אנחל ,ולמרות שנהיה קשה יותר
.הוא יורד ללא חבל בטיחות
עבודה חופשית מאפשרת ,לו לתמרן בין גלים
ולהגיע אל הסלעים הנמוכים .ביותר, איפה שהזיפרגלים גדלים
אך מעידה אחת .עלולה להיות קטלנית
,למרות שהגלים לא מפסיקים להכות .אנחל נחוש לאסוף עוד
הסיכון של חוויאר .ואנחל השתלם
בשעתיים הם אספו מספיק זיפרגלים
.למכור בכ-800 אירו .לא רע בשביל עבודה על המזח
כדי לצוד כאלו .גדולים אתה זקוק לחבל
.כן, וכדי לתלות את עצמך
זה השפע של האוכל שמושך .אותנו אל תוך הגלים
ומעט רחוק מהחוף .הגיוון עשיר עוד יותר
מימי-חופים הם רק .עשירית מימי העולם
אך הם ביתם לרוב המוחלט .של בעלי החיים הימיים
הבעיה היא שככל שאנו .מתרחקים מהחוף, הסכנה גדלה
.בנג'מין מתאמן בהטלות צלצל
,והוא יודע שבכל יום .כל הידע שלו עשוי להיעמד למבחן
,אנחנו נהיים לחוצים מאוד
לפני שאנחנו ,יוצאים לצוד בים
,אבל אם לא נלך .לא נאכל
הוא גר באי אינדונזי .קטן בשם למבטה
מעט יבולים גדלים ,באי הסלעי הזה
ואפילו לשרוד .מהים מהווה מאבק
שיכולה לשנות .בקיצוניות את המזל שלהם
!לוויתן! לוויתן
.הכפר כולו נכנס לפעולה
זהו מירוץ כנגד .הזמן לצאת אל הים
בנג'מין ושאר הצוות
עומדים להילחם מול הטורף .הגדול ביותר אי פעם
עם הכח של הזנב או הראש בלבד .הלוויתן יכול להרוג אותנו
,כולם יודעים את הסכנות
אך לא מגיעות .הזדמנויות גדולות מזו
.ראשתן גדול ראש
הלוויתנים האלו, שאורכם מגיע .עד 18 מטרים, הם חיות רבות עצמה
.והם לא ייכנעו ללא מאבק
בעזרת סירות עץ ,וכלי נשק עבודת יד
,הציידים לא נראים מוכנים למאבק .אך כך זה נעשה כבר 600 שנה
הם יכולים להטיל את הצלצל ,רק כשהלוויתן עולה לנשום
.אז עליהם לנוע מהר
אחיו של בנג'מין מתכונן .לשגר עצמו לעבר הלוויתן
.זה הרגע המסוכן ביותר
.אך הוא מפספס
וכעת מישהו אחר מוכרח .להירתם לפני שהלוויתן יצלול
.תורו של בנג'מין הגיע
.הוא הצליח
.אך המאבק רק החל
,כשהלוויתן נלחם להשתחרר .הם שוב מטילים עליו צלצל
הם צריכים למנוע ממנו .לצלול ולמשוך איתו את הסירה
.אך זה לא מספיק
,מפוחדים מחבטות הלוויתן .הצוות נע למקום מבטחים
עוד סירה תוקפת .ומטילה צלצל בלוויתן
,אחרי גרירת מספר סירות .הלוויתן מתחיל להתעייף
,לבסוף, כשהוא אפוס כוחות
שסע אחרון על יד .עמוד השדרה שלו נעשה
.אלו היו 8 שעות של קרב ענקים
אך בנג'מין הראה את ,הכישורים והאומץ שלו
והפעם כולם חוזרים .הביתה בריאים ושלמים
,מוות של לוויתן אולי עצוב לנו .אך זה אוויר לנשימה עבורם
לכידה אחת יכולה ,להאכיל כפר במשך חודשים
והצייד בקנה מידה הקטן הזה בלמבטה
לא מאיים על אוכלוסיית .הלוויתנים באוקיינוסים האלו
הם צדים כשישה .לוויתנים בשנה
.דבר איננו מבוזבז .הבשר מחולק
,בתור האדם שחתם את הסאגה .בנג'מין מקבל נתח גדול יותר
ולפחות לזמן מה .משפחתו לא תחוש רעב
למרות שנועדנו ,לחיים על האדמה
הפכנו ציידים .ימיים מוצלחים למדי
כושר הסתגלות הוא ,סוד ההצלחה שלנו
במציאות דרכים חדשות .לגבור על האוקיינוס
,ובמספר מקומות מיוחדים
הכוונה היא לעבוד ביחד .עם היצוריים הימיים
הדייגים בלגונה בברזיל ,פיתחו שותפות יוצאת מן הכלל
בין בני אדם וחיות פרא .הנמצאות בכל מקום בעולם
אדסון השכים לדוג ,מספר גדול של דגי בורי
שנודדים הנה כל .שנה בחודש מאי
.אך קיימת בעיה
המים כה קודרים עד שהדייגים לא .יודעים היכן להציב את הרשתות
אז הם מאחדים כוחות עם החיות .האינטליגנטיות ביותר בים
,אך כמו בכל מערכת יחסים .גם כאן דרושה סבלנות
לבסוף, החברים שלהם .עולים לפני הים
הדולפינים המקומיים .הם ידוענים בלגונה
למעשה, אדסון וחברו אלפרדו .מכירים כל אחד ואחד מהם לפי השם
פיגירדו יביא ...לנו המון דגים
.הנה הוא צולל .כן, הוא צולל-
באופן מדהים, הדולפינים מכוונים ,את דגי הבורי אל הדייגים
ואפילו מסמנים להם היכן להציב את הרשתות
בעזרת הצלילות .המיוחדות האלו
הדייגים אומרים שהם יכולים ,לאמוד את גודל נחיל הדגים
,ולאיזה כיוון הם שוחים
.מעוצמת וכיוון הצלילה
הדולפינים עובדים קשה .לאסוף את דגי הבורי
הדגים מוגשים .לדייגים בצלחת של כסף
אך הרווח של .הדולפינים אינו ברור
משום שהם מבחינים ,בטרף בעזרת סונאר
אין להם בעיה ,לצוד במים קודרים
אך לצוד דגים יחידים .מתוך נחיל קשה יותר
נראה שהרשתות גורמות לדגים ,להתאסף כמגננה מתוך פחד
דבר המקל על .הדולפינים לצוד אותם
,כשהרשתות נמשות .יתרונות עבודת הצוות מתגלות
לאדסון ושאר הדייגים אין ספק .כמה הדולפינים עזרו להם
הדולפינים היו ...נהדרים היום
.זה יותר מ-13 קילו
תפסתי 80 דגי בורי .בהנפה אחת
,לא משנה כיצד אנו תופסים אותם ,מאכלי ים חשובים להשרדות האדם
מקור החלבון העיקרי .לכחצי מאוכלוסיית העולם
אך יש הרבה מעבר לאוכל עבור .הקשרים העתיקים שלנו עם הים
,ככל שהתלות שלנו בים גדלה
וככל שהתרחקנו אל ,הגבול הרחוק שלו
ההשפעה שלו על .החיים שלנו גדלה
האוקיינוס השקט מכסה .שליש מכדור הארץ
,נקודות היבשה הקטנות במרכזו
הן צורות החיים המבודדות .ביותר של חיים אנושיים
עם כל-כך מעט ,אפשרויות ביבשה
האוקיינוס תומך כמעט בכל פן .בחיים על היבשה אותו הוא סובב
יותר מ-3,000 קילומטרים ,מהיבשה הקרובה ביותר
הוואי הוא אחד .מהמבודדים ביותר
מעטים המקומות בהם ההשפעה של .הים על הקיום האנושי גדולה יותר
,האוקיינוס, בייחוד לנו .הוא ביתנו
החיבור שלנו חזק מאוד, אנחנו ,מביטים בו כאילו היה הבסיס שלנו
המים הם מי שאנחנו, המים .הם אמנו ואבינו, האלים שלנו
,עבור תום "פוהקו" סטון הצגת הכישרון שלו בים
מהווה תפקיד מרכזי .בהגדרתו כתושב הוואי
,גלישה על גלים ,כפי שהייתה מוכרת אז
התקיימה במשך מילניום .על ידי הפולינזיים
אך לפני 1,000 שנה ,הם הגיעו להוואי
.והתפתחה לגלישת גלים
למדנו שאנחנו ,יכולים לבנות גלשנים
ככה שנוכל לעמוד .עליהם ולגלוש על גלים
זה הפך למרכיב .עיקרי בתרבות שלנו
יותר מסתם ספורט, גלישה היא .פעולה דתית עבור אבותיו של תום
זה היה חלק ,מרכזי בחברה שלהם
,והיה לעיסוק של לוחמים .מלכים ומלכות
יש לנו היסטוריה רבה ,על נשים שגולשות
הן גולשות כל-כך טוב .שהן מקבלות מעמד של אל
אנחנו מעריצים .את הנשים האלו
גלישת הגלים התפשטה מהאבות .הקדמונים אל כלל העולם
ולחלק, החיפוש אחר הגלישה של .החיים הפך לאובססיה מטורפת
.ה-9 בפברואר, 2009
האליטה של גולשי ,הגלים התקבצה בהוואי
כדי לתפוס את הגלים .הגדולים ביותר מזה עידנים
הגלישה השתנתה ללא ספק, אך .עבור רבים עדיין מהווה דרך חיים
והגולשים הטובים ביותר עדיין .נתפסים כאלים בעיני שבט הגולשים
עם גלים בגובה של יותר מ-15 ,מטרים, גובה של 5 קומות
זה מבחן אמיתי של .מיומנות וכושר עמידה
קן ברדשואו ידוע בשליטתו ,על גלים בגובה של 26 מטרים
כנראה הגבוהים ביותר .שגלשו עליהם אי פעם
אך הגלים הבלתי צפויים האלו
יכולים להכשיל גם את .הגולש המיומן ביותר
לכוד מתחת להר ,שוצף של מים לבנים
קן מוטל כמו בובה .במכונת כביסה
,בדיוק כשהוא עולה על פני המים .עוד גל ענק נשבר
,אחרי 6 גלים אכזריים
.קן לבסוף נחלץ בריא ושלם
גולשי גלים גבוהים ,יודעים את הסכנות
אך האנדרנלין .והתהילה ממכרים
ומיד אחרי שתושבי ,הוואי גילו זאת
גלישה היא עדיין ההפגנת ,הכוח הגדולה ביותר
של היכולת שלנו .לכבוש את הגלים
,השליטה שלנו בים מרשימה .אך לעולם לא נכבוש את זעמה
הגלים העצומים ,של ה-9 בדצמבר
נוצרו על ידי סערה טרופית .חזקה באוקיינוס השקט
כשמים חמים מדרבנים ,את השפל האכזרי בים
הם יכולים ליצור את מזג האויר .האלים ביותר על פני כדור הארץ
על האנשים לשמור מרחק ,הגון בזמן הסערות האלו
אך הם לא יכולים .למנוע מהם להגיע
סערות העל האלו, עם רוחות ,במהירות גבוהה מ-300 קמ"ש
משליטות הרס על .העולם האנושי
.השיקום יכול לקחת גם שנים
כשהם חולשים על שטחים שלפעמים ,מגיעים ל-1,600 קילומטרים
הוריקנים וטייפונים הם תזכורת .לכוחו האימתני של הים
אין זה פלא שתושבי האיים .מביטים על הים בהערצה
אך לא רק על ,כוחו של האוקיינוס
אלא גם על כוחם של .היצורים הגרים בו
,באיים של פאפואה-גינאה החדשה .בלייס ידוע כמכשף הים
שולט ביכולת המיסתורית ,לזמן כרישים מהמעמקים
הוא אחד מאחרוני ,"מזמני הכרישים"
טכניקת ציד רוויה .באמונות טפלות
הכריש הוא חיה קדושה .מאוד בתרבות שלנו
,אנחנו שרים לנפש של הכריש
מבקשים ממנו .רשות לתפוס אותו
בלייס מכבד את הטקס, אך הוא .גם מבין את התנהגות הכרישים
נקישות על המים מדמות .פעולה של האכלת דגים
כרישים חשים את הרטט הזה ,ממרחק של שלושה קילומטרים
.אך אינם תמיד מגיבים
למזמני כרישים אמיתיים ,יש סבלנות רבה
.להמתין מספר רב של שעות
וככל שהדייג התעשייתי ,מדלל את אוכלוסיית הכרישים
.ההמתנה מתארכת עוד יותר
.לבסוף, כריש שונית אפור מופיע
.בלייס פייס את רוחו
,אך כעת עליו לתפוס אותו .וכרישים ידועים כעצבניים
.זה משחק של חתול ועכבר
בלייס מנסה לפתות את הכריש קרוב .מספיק כדי ללפף חבל סביב צווארו
.צעד שגוי אחד והמשחק תם
.לבסוף הוא בולע את הפיתיון .לאט לאט הוא מכין את הלולאה
בלייס לא יכול להחזיק ,בכריש התוסס הזה
אך הקרש הצף .מונע מהכריש לצלול
,ואז, כאילו תחת כישוף .הכריש לבסוף חדל
אך למעשה הציפה מציתה .שינוי בביולוגיה של הכריש
כשהוא מותש לחלוטין, הוא .שוקע במצב הנקרא מוות מדומה
,בלייס מתקרב בזהירות
הכריש עדיין חי ועלול .לגרום לפציעה חמורה
בעבר בלייס היה .הורג את הכריש למאכל
.אך היום הוא משחרר אותו
בלייס מחויב לשמור על .תרבות מזמני הכרישים בחיים
וזאת אומרת לשמור .על הכרישים בחיים
.מספר הכרישים מתדלל
.אני דואג לדורות הבאים שלנו
,ללא הכרישים .צורת החיים תיעלם
.ולא רק המנהגים בסכנה
במספר ימים אחרים ,מסביב לכדור הארץ
מחסור בדגים מכריח את הדייגים ,לצלול יותר ויותר עמוק
.כדי לתפוס כמות נכבדת
כל-כך עמוק עד שהם נושקים .בגבול ההשרדות האנושי
ברוכים הבאים לעולם ,צלילת הפאלינג
כנראה צורת הצלילה .המסוכנת ביותר
,שמונים אנשים ,רבים מהם עדיין נערים
מתכוננים לצלול ,יותר מ-40 מטרים
נושמים אוויר הזורם דרך הצינורות .הארעיים האלו בעזרת מדחס חלוד
,ג'וסף הוא אחד הצעירים שם .אך הוא מודע לסיכונים
צלילה בעזרת מדחס .היא מסוכנת מאוד
הוא כבר חזה כמה עבודתו .יכולה להיות קטלנית
...עמית קרוב שלי מת
ניסינו להחיות אותו ...אך ללא הצלחה
...הוא אמר שהוא הולך לנוח
.אבל בעצם הוא נפרד מאיתנו
הימים הסובבים את הפיליפיניים ,היו שוקקים חיים בעבר
,אך הציד כל-כך שכיח
עד שלהקות הדגים הרבות .נמצאות רק בעומקים מסוכנים
הדייגים מובילים כדור ענק של ,רשת בעומק של 40 מטרים לקרקעית
אך בו זמנית, אספקת .החמצן שלהם נמצאת בסכנה
,על הסירה
המדחס השואג ותסבוכת הצינורות המחמירה
.זקוקים לתשומת לב מתמדת
,כמו לב כושל ,המזרים דם דרך עורקים חסומים
,אם המערכת תכשל
,בעומק הזה .המוות כמעט בטוח
ג'וסף וצוותו ,מתירים את הרשתות
ופורשים אותן .על-ידי אבטחתן עם האבנים
.עליהם לעבוד מהר
ג'וסף יודע שככל שישהה ,זמן רב יותר בעומק הזה
.יהיה מסוכן יותר
בכל נשימה, יותר ,חנקן מתפזר בגופו
ההופך אותו לפגיע יותר ,בפני מחלת הדקומפרסיה
."דה בנדס"
חלקה העליון של הרשת מוחזק ,באמצעות מיכלים מלאים באוויר
היוצרים מלכודת עמוקה .ענקית מתחת
.זה הזמן להקים את הגבול
הסירה משרטטת מעגל בהיקף ,אלף מטר סביב הרשת
.ואת מיקום הצוללנים לאורכו
ג'וסף והצוות מתחילים לסגור .את המלכודת בשחייה אל הרשת
הדגלונים המתנפנפים ,ומסך הבועות העולות
,מבהילים את הדגים .והם בורחים
,בעוד קו הצוללנים מצטמצם
יותר ויותר דגים .שוחים ישר אל הרשת הפעורה
המצוד בעומק הים ,יעיל כל-כך
שאפשר לתפוס חצי .מהדגים בשונית
הרשת נסגרת, ועכשיו על ג'וסף ,לעשות משהו מסוכן עוד יותר
להיכנס ולאסוף .את הלכודים אל הקצה
,בתוך הרשת
אם אתה מאבד את האוויר ,או נלכד
.תמות למטה בוודאות
על הסיפון, הרשת הסבוכה .של הצינורות מסתבכת יותר
,לאחר שהדגים מרוכזים .הרשת משוחררת מהאבנים
כעת מגיע השלב ...הקטלני ביותר
כיוון הרשת בעוד .היא נמשכת אל פני השטח
,ופעמים רבות מדי ,הצוללנים עולים מהר מדי
.וחוטפים את מחלת הקומפרסיה
,כשמעלים את הדגים לסירה .גודל השלל מתגלה
מעט פחות מטון דגים .זה לא רע
אך זה לא קרוב לסדרי הגודל .מפני מספר שנים
,וזו אינה הבעיה היחידה
למישהו מהצוות .יש את מחלת הדקומפרסיה
צוללן אחד חזר למים ,כדי להקל על התסמינים
בעוד שקרוב יותר ,אל פני השטח
צוללן אחר מקבל עיסוי כדי לשחרר .את הבועות הכואבות בעמוד השדרה
"בכל יום, צוללני ה-"פאלינג
לוקחים סיכונים גדולים .יותר עבור גמול שהולך פוחת
...אולי אוכל לקחת עוד עבודות
,עבודות בהן אתה בטוח
.עבודות שלא יפגעו בגוף שלך
,לג'וסף יש חלומות
אבל המציאות הקשה היא ,שהוא יצלול היום עוד פעמיים
.רק כדי להתפרנס בקושי
,הפכנו מוצלחים כל-כך בים
שחוזים כי בעוד 50 שנה ...כמעט כל הדגים יעלמו
וייתכן שזהו אינו השינוי .היחיד שעתיד להתרחש
,מסביב לעולם .גובה פני המים עולה
בקרוב, העולם שלנו ,עלול להיות אוקיינוס ברובו
ויכולתנו לשרוד כאן .תידחק אל הגבול
עם זאת, כבר ישנם אנשים .שהסתגלו לחיים בעולם המים
,בימי האלמוגים בין בורנאו ,סולאווסי והפיליפינים
ישנם אנשים שחיים בקרבה ,גדולה יותר עם הים
.מכל תרבות אחרת בעולם
הבאג'ו לאט בנו ,את חייהם בלב הים
לעיתים במרחק .של קילומטרים רבים מאדמה
לאוקיינוס יש השפעה עמוקה .על כל היבט בקיומם
הם אפילו מודדים זמן ,במחזוריות הגאות והשפל
.במקום דקות ושעות
וישנם כאלה שהקשר שלהם .עם הים עמוק יותר
,הבג'או, שחיים על בתי-סירות
כמעט ניתקו לחלוטין .את קשרם לאדמה
נוהארה לעיתים רחוקות .דורכת על פני האדמה
,נולדתי על סירה
.וחייתי בים כל חיי
,אני אוהבת לחיות על סירה
כי אנחנו מגיעים .לאן שאנחנו רוצים
אנחנו יכולים לשוט ...כדי לחפש אוכל
.ולהימנע מצרות
נוהארה ומשפחתה ,בדרך כלל באים לחוף
,רק כדי לסחור באורז ודלק
.או כדי לתקן את הסירה שלהם
,אך בדומה לבני באג'ו רבים ,"לנוהארה יש "מחלת-יבשה
והיא מעדיפה .להישאר על הסיפון
למשפחתה אין לאום, מקום מגורי ,קבע, וכמעט שאין להם כסף
אך האוקיינוס מספק .את כל צרכיהם
הם אוכלים מגוון מבלבל .של מאכלי ים
ילדיהם מסתגלים לדרך חיים .בים מגיל צעיר מאוד
חלק מילדי הבאג'ו ,מבלים זמן רב כל-כך בים
שעינייהם הסתגלו .להתמקד טוב יותר מתחת למים
אך יש חבר נוסף בקהילה .שהסתגלותו מדהימה אף יותר
,סולבין הוא ציד תת-ימי
וההוכחה החייה ליכולת של הגוף שלנו להסתגל
.לחיים במים
,כשאני צולל ...אני מרגיש רגוע
אני מרגיש כמו בבית מתחת למים
.בדיוק כמו על האדמה
חיפושו של סולבין אחר אוכל
לוקח אותו למסע מדהים ,מתחת לגלים
ויכולותייו יתירו .אתכם ללא אוויר
ראשית, הוא נכנס .למצב דומה לטרנס
,לפני הצלילה .אני מתרכז בנשימה
.אני צולל רק כשאני רגוע לגמרי
סולבין עומד לדחוף את גופו ,כמעט מעבר לגבולות האפשר
,ואם תרצו לנסות להצטרף אליו
התכוננו לעצור את נשימתכם .כמה שתוכלו
.הוא לוקח נשימה אחרונה
ממוקד ורגוע, סולבין .יורד 20 מטרים לקרקעית הים
קצב לבו מאט למהירות .של 30 פעימות בדקה
הלחץ בעומק הזה ,דוחף את חזהו
מוחץ את האוויר בריאותיו ,לשליש מנפחן הרגיל
,אפילו בלי משקל
הציפה השלילית שלו מאפשרת לו
לצעוד על קרקעית הים .כאילו הוא צד על האדמה
עד עכשיו, הפחמן הדו-חמצני בדם שלו גורם
לדחף כמעט בלתי נמנע ,לשאוף אוויר
אך על סולבין .להישאר ממוקד בציד
,לאחר דקה ו-45 שניות
.סולבין מאתר דג
סולבין מסוגל ,להגיע עמוק יותר
,ולהישאר למטה עד 5 דקות
,אך הוא לא רוצה להשוויץ .ואחרי הכל, הוא השיג מה שרצה
שתי דקות וחצי של ציד .תחת לחץ בנשימה אחת
אולי הרעיון של בני אדם ,המתקיימים כיונקיים מימיים
.לא כל-כך רחוק, אחרי הכל
,בהסתגלות ומאמץ מדהימים
אנחנו דוחקים בגבולותנו ,של הישרדות באוקיינוס
ובעודנו שוקעים ,עמוק יותר בים
יש לו השפעה .גדולה על חיינו
אך בעוד אנו ממשיכים לשנות את ,טבע הסביבה הגדולה ביותר בעולם
...כיצד נסתגל בעתיד
.עוד נראה
- הכוכב האנושי - - מאחורי העדשה -
הצילומים הטכניים והתובעניים ביותר
,"ל-"כוכב האנושי, אוקיינוסים
.היו הצילומים מתחת למים
צוות הצילום התת-מימי היו .מוכנים לצלם דייגים בפיליפינים
אך הם לא היו מוכנים כל-כך ,לסכנות שנתקלו בהן
.ולחברויות שנבנו
- אי הפאלוואן, פיליפינים -
לימיננגקום הוא ביתם ,"של 80 דייגי ה-"פאלינג
.אחריהם יעקוב צוות הצילום
,אלה סיימון ורוג'ר
.הם יהיו מתחת למים
,הם יצללו איתכם
.הם יקחו את המצלמה מתחת למים
שתי סירות דיג מלאות ב-80 ,צוללנים, המזון והאספקה שלהם
.לפני שיצאו לשבועיים בים
,בשטח הדיג ,סיימון ורוג'ר משחקים תופסת
כשהציוד הטכני התת-ימי .שלהם מאט אותם
,הם הורידו את הקווים .אפילו לא אמרו לנו
נראה שהקפטן במשימה ,להוכיח היום משהו
.אז אנחנו צריכים לזוז מהר
,צילום תת-ימי הוא מסוכן
אך הסיכונים האלה הם כלום בהשוואה לסיכונים
בפניהם ניצבים .הצוללנים בכל יום
צלילה באמצעות מדחס .היא פרנסה מסוכנת
,אוויר, המזוהם לפעמים בדיזל
נדחס בצינורות פלסטיק .דקים אל הצוללנים
בגיל 64, ג'ונינג הוא ,אחד הוותיקים על הסירה
ומכיר את המציאות .הקשה של צלילה כזו
אני צולל עם מדחס .כבר 30 שנה
...התחלתי לעבוד בים
.כשהייתי בן 15
,רוב הצוללנים צעירים בכושר .ועליהם להיות כאלה
,זו עבודה הדורשת כוח
והגברים סומכים לחלוטין .שהמדחס יעביר אליהם אוויר
,אם הגעת לתחתית המדחס
,והמנוע קצת חלש ,לא תקבל הרבה אוויר
.וזה גורם לך לכאבים בחזה
להשתמש במה שמשמש ,כצינור השקייה באורך 25 מטר
,לדחוף אוויר לפה שלך .זה פשוט מטורף
הסכנה הגדולה ביותר של הדייגים הללו
,ידועה כמחלת הדקומפרסיה ."או "דה בנדס
היא עלולה להתרחש כשצוללנים ,היו עמוק במים לזמן רב
ואז עולים מהר מדי .אל פני השטח
,חנקן נספג בגוף
,ובעוד הצוללנים עולים
,בועות נוצרות ונדחסות לפרקים .וגורמות לכאבים עזים
שני בחורים בבעיה אמיתית .בצלילה העמוקה הזו
,מרטין, צוללן צעיר
סובל כל-כך מכאבים, שחברו .מנסה להקל עליו בעיסוי
,כשהם עולים אל פני השטח
ברור לכולם שמרטין .עדיין בצרות
,אם לא יטופל
המחלה עלולה להוביל .לפציעות קבועות, ואפילו למוות
,בינתיים, גם הצוללן השני ,מייקל
.מסתבך
נראה ששני גברים .חלו במחלת הדקומפרסיה
,הם צללו עמוק מדי .בניסיון להשיג יותר דגים
אבל העלנו אותם לסירה ,כדי שיקבלו טיפול רפואי
.אז בתקווה, הם יהיו בסדר
סיימון מנסה להקל על כאבם .עם העזרה הראשונה של הצוות
.עוד אחד
.מייקל היה 15 דקות על חמצן
עכשיו נתנו למרטין .עוד 15 דקות
...זו ה
זו העזרה הראשונה הבסיסית ...שנוכל לתת לדקומפרסיה כרגע
,לתת להם חמצן, מים .לדאוג שיהיה להם חם
שניהם אומרים שהתסמינים ,שלהם פוחתים
והם נראים שמחים יותר .מאיך שהיו לפני חצי שעה
,הוא נותן להם חמצן
שעוזר להוריד את החנקן ,בגופם ולהקל על הכאב
אף אפילו העזרה הראשונה ,המאוד בסיסית הזו לצלילה
."אינה זמינה לדייגי "פאלינג
?אין כאבים
,אין זה מפתיע
שכן רמת השכר של הדייגים בפיליפינים .היא בין הנמוכות בארץ
הם מרוויחים בסביבות ה-25 .דולרים אמריקאיים לשבוע עבודה
,עם זאת, עבור רבים ,כמו ג'ונינג' ומשפחתו
.זוהי דרך חייהם
שלושת בניי והנכד שלי .נמצאים בטיול הזה
...אני תמיד מזכיר לבניי להיזהר
בני הבכור היה צריך ,לצלול לעומק 36 מטר
.למשך 4 שעות על מדחס
...וכשהוא עלה
.הוא נפגע מבועיות אוויר
,בנו חלה במחלת הדקומפרסיה .ועכשיו עליו להשתמש בקביים
אך זו אינה הפעם היחידה שסכנות הצלילה הזו
.פגעו במשפחתו של ג'ונינג
בני השני שותק באחת .הצלילות שלו עם מדחס
הוא לא הסכים לקבל ,את העובדה שהוא משותק
.הוא תמיד רצה להחלים
השתדלתי כל-כך למצוא מישהו ...שיכול לרפא אותו
.אבל לא היה לי כסף
,אחרי קרוב לשנה
,כשלא מצאנו לו עזרה
...בני, בייאושו
.החליט לתלות את עצמו
.אני מאוד מצטער על זה
.כן, זה נוראי
...זה מאוד ?זה עצוב מאוד, לא
.כן
לאחר שחיו ועבדו שבוע ,עם הצוללנים
סיימון ורוג'ר .התקרבו מאוד לדייגים
על מנת להבין לחלוטין ,את דרך חייהם
על סיימון לחוות ממקור ראשון .את הצלילה עם המדחס
אז ג'ונינג נלהב .לקחת אותו לצלילה רדודה
,ראיתי את הבחורים עושים את זה ...גרמו לזה להיראות פשוט, אבל
למספר בחורים יש .תסמינים של מחלת הדקומפרסיה
אני מוכרח להודות .שאני קצת דואג
סיימון צולל "סקובה" כבר 16 ,שנה, ורשם מעל ל-3,000 צלילות
אבל זו צלילה .בצורה הבסיסית ביותר שלה
...בחמש הדקות הראשונות
...נשלחתי החוצה, הייתי .קצת מבוהל, למען האמת
,זה דבר אלים
הוא פשוט .דוחף לך אוויר לגרון
,זה די מטורף ...לקח לי רגע ל
...לשלוט על עצמי
,וברגע שתופסים את זה
,כשמאמינים וסומכים על זה .אפשר להמשיך לשחות
אבל היו מספר פעמים .שאיבדתי אותו
,התחלתי לחבוט לכל עבר
,ניסיתי למצוא אותו שוב ...ולהחזיר אותו, אבל
,ג'ונינג שמר עליי טוב ...וגם שאר החבר'ה, אבל
לא הייתי רוצה לעשות ...את זה במשך
.דיג שלם, זה בטוח
.קשר חזק בין הצוללים נבנה
צוות הצילום תיעד ,אירועים דרמטיים
והדייגים שבים הביתה מאושרים .עם סירה מלאה בדגים למכור
...החיים על הסירה טובים
.במיוחד אם מסתדרים עם הצוות
...ואם יש שלל גדול
.כולם מרוצים
ג'ונינג ושאר האנשים על הסיפון ,"סיימו עוד דיג "פאלינג
וכולם יכולים לשוב .בשלום למשפחותיהם
תורגם וסונכרן על-ידי Qsubs מצוות thebarak-ו Limor EM