סונכרן ע"י Rak Maccabi
"הנרי החמישי"
,קריסטיאן בל, קנת בראנה בריאן בלסד, ריצ'רד בריירס
,רובי קולטריין, ג'ודי דנץ ריצ'רד איסטון
,איאן הולם, ג'פרי הצ'ינגס דרק ג'קובי, צ'רלס קי
,אלק מק'ואן, ג'רלדין מק'יואן מייקל מלוני
,פול סקופילד, ג'ון סשנס רוברט סטיבנס, אמה תומפסון
,דניאל ווב, מייקל וויליאמס ג'ימי יואיל
בימאי: קנת בראנה
מי יתנני ,השראה של אש
שתיקחני .לשמי היצירה הזוהרים
,ממלכה לבמה ,ונסיכים כשחקנים
ומלכים לצפות .בהתרחשות הדברים
,אז יעלה הארי הלוחם ,בדמות מארס
,ובעקבותיו ,אסורים ככלבים
,רעב, חרב ואש .מתפלשים ברצונם לתעסוקה
,אך סילחו, מכובדיי ,ליצור דל ההשראה
שהעז להעלות נושא כה חשוב .על במה עלובה זאת
היכול חלל צר זה להכיל ?את שדות צרפת הענקיים
האם נוכל לדחוס בעיגול עץ זה ,ולו רק את הקסדות
שאת האוויר עצמו ,הפחידו באז'נקור? סילחו
והרשו לגרסתנו לאירוע גדול זה ,להפעיל את דימיונכם
כי על מחשבותיכם ,לעטר עתה את מלכינו
לשאת אותם אנה ואנה ,אל מעבר לזמן
ולהפוך הישגי שנים רבות .לשעה אחת בשעון החול
,ולצורך זה, קבלו נא אותנו ,את המקהלה
,המבקשת מכם ,בפתח הדברים, סבלנות ענווה
,לשמוע בחפץ לב ,ולשפוט לטובה
.את המחזה
,אדוני האציל ,אומר אני לך
,זה אותו החוק ,שעמד לעבור
בשנה ה-11 לשלטונו של .המלך האחרון, נגדנו
,אבל אדוני האציל ?כיצד נתנגד לו עכשיו
.הנושא מצריך מחשבה
,אם יעבור נגדנו .נאבד יותר ממחצית רכושנו
?כיצד נמנע זאת .המלך מלא חסד ומביט נכוחה-
.והוא ידיד אמת לכנסייה .למרות דרכי נעוריו-
,הוא בזבז זמנו בדברי בטלה ,מילא שעותיו בהוללות
,שתייה ומשחקים .דבר לא למד
.אבל אצילי, לעניין החוק
?האם הוד מלכותו נוטה כלפיו
,נראה שהוא שווה נפש ,או נוטה לצדנו
מאז הצעתי לו .הצעה בעניין צרפת
היכן אדוני ?רב החסד מקנטרברי
האל ומלאכיו ,ישמרו על כסך הקדוש
!ויותירו אותך בו זמן רב .אנחנו מודים לך-
,אדוני המלומד,אנא,דבר ,ובדברי צדק ודת אמור
מדוע החוק הסאלי ,הנהוג בצרפת
,מונע,או אינו מונע ,את תביעתנו
היזהר כיצד ,תכרוך אותנו בדבריך
כיצד תעיר .את חרב המלחמה משנתה
,בשם אלוהים .אנו מורים לך, הישמר
כי מעולם לא נפגשו שתי ממלכות .שכאלו ללא שפיכות דמים רבה
,הסכת ושמע .שליטי רב החסד
אין מניעה לתביעתך ,כלפי צרפת
אלא מה שנקבע :בידי פראמונד
לא תירש אישה" ".את אדמת הסאלים
,אדמות שהצרפתים משייכים .באי צדק, לצרפת
,אך גם על פי כתביהם ,אדמת הסאלים נמצאת בגרמניה
.בין נהרות הסאלה והאלבה ,על כן נראה שהחוק הסאלי
לא נחקק בעבור .ממלכת צרפת
כמו כן, אדמת הסאלים ,לא הייתה בידי הצרפתים
אלא 421 שנים לאחר מותו ,של המלך פראמונד
שיש המשייכים לו .את החוק הזה
,המלך פפין שהדיח את צ'ילדריק ,כבנה ויורשה של בלית'ילד
,שהייתה בתו של המלך קלות'ייר .תבע לו את כתר צרפת
,גם יו קאפה ,שגזל את כתר שארל דוכס לוריין
הזכר היחיד וצאצאו הישיר ,של קרל הגדול
לא יכול במצפון שלם ,לחבוש את כתר צרפת
עד שנקבע שהמלכה ,איזבל הנאווה, סבתו
,היא נצר לגבירה ארמנגר .בתו של אותו שארל, דוכס לוריין
ובנישואים אלה אוחדה מחדש .שושלת קרל הגדול עם כתר צרפת
,לכן ברור כשמש קיץ
שהכול מכירים ,בזכותה ובתוארה של האישה
כפי שעושים מלכי צרפת .עד עצם היום הזה
למרות שהם משתמשים ,באותו חוק סאלי
כדי לבלום את תביעת הוד מעלתך .הנובעת מן האישה
,אני יכול, בזכות ובלב שלם ?לתבוע זאת
,יהא החטא על ראשי .שליט נורא
.עמוד על שלך .התר את דגל המלחמה
,אחיך, מלכי האדמה ושליטיה ,מצפים שתעשה מעשה
כפי שעשו .אריות קודמים מגזעך
לשום מלך אנגלי לא היו אצילים
,עשירים יותר, ונתינים נאמנים יותר
,שלבותיהם עזבו את גופם באנגליה .וגופם נח בשדות צרפת
.יילך גופם אחרי שליטי היקר
,בחרב ואש .לזכות בזכותך
,ואנו, אנשי הדת ,נעזור לך
ונגייס לטובת הוד מעלתך ,סכום שהכנסייה לא גייסה כמותו
.לאיש מאבותיך מעולם
קיראו לשליחים .מטעם הדופין
,עתה גמרנו בדעתנו ,ובעזרת האל ובעזרתכם
,גידי כוחנו האציליים ,לאחר שצרפת תהיה בידינו
...נכפה עליה את רצוננו
.או ננפצה לרסיסים
עתה מוכנים אנו לשמוע .את דברי דודננו, הדופין
לאחרונה שלח הוד מעלתך לצרפת ,תביעות באשר לדוכסויות
,בשם זכותו של אבי אבותיך .אדוארד השלישי
,בתשובה לתביעה זאת ,אומר, אדוני הנסיך, שנשתמרה בך
.יותר מדי מרוח נעוריך ,לכן הוא שולח לך
,בהתאם לרוחך .תיבת אוצר זאת
תמורתה, מבוקשו הוא .שלא תתבע עוד את הדוכסויות
.כה אמר הדופין
?מהו האוצר, דודי
.כדורי טניס, מלכי
שמחים אנו על שהדופין .כה נעים עמנו
ואנו מודים על מתנתו .ועל מאמציך
,כשנתאים את מחבטינו לכדורים ,בצרפת נשחק, בחסד האלוהים
.מערכה שתפיל את כתר אביו ,אנו מבינים היטב לרוחו
,על שזכר לנו את ימינו הפרועים .ולא חישב כיצד ניצלנו אותם
,אמור לדופין שאשמור על כבודי ,אנהג כמלך
ואראה לו את גדלות רוחי !כשאעלה על כס צרפת
אמור לנסיך הנעים שלעגו ,הפך את הכדורים לכדורי-תותח
ושנפשו תעמוד למשפט .על הנקמה היקרה שתבוא עמם
כי מאלפי אלמנות ,ייטול לעגו את בעליהן
,ייטול בנים מאימותיהם .ייטול חומות מטירותיהן
,יש שלא נולדו עוד .אך בצדק יקללו את לעג הדופין
,לך לשלום ,ואמור לדופין
,שהלצתו תהפוך מרירה
שעה שאלפים יבכו בשלה .יותר משצחקו
.שילחו אותם בשלום
.היה שלום
.מסר כהלכה
אנו מקווים .שהשולח יסמיק בשלו
רבותיי,אל תבזבזו רגע ,היכול לקדם את מסענו
כי מעתה נתונות ,כל מחשבותינו לצרפת
לבד מאלו על האל .הקודמות לכול
,על כן אימרו לכל אדם לחשב
.כיצד יוכל מטרה זאת לקרב
כל הצעירים באנגליה ,הומים עתה כמרקחה
תענוגות ומחלצות .לצד הושלכו
,עתה יש ציפייה באוויר
אצל האיש המצפה חרב, מהניצב ,ועד לקצה, בנזרים ובכתרים
נזרים וכתרים המובטחים .להארי ולהולכים אחריו
,ברוך בואך .רב טוראי נים
,בוקר טוב .סגן ברדולף
אתה ופיסטול הקשיש ?ידידים עדיין
.אין הדבר משנה לי ,אומר אני מעט
,אך עם הזמן .גם אחייך
.אך יהא אשר יהא ,חדל-
אכין ארוחת בוקר .שתהפוך אתכם לידידים
ושלושתנו נישבע להיות כאחים .בצרפת. עשה כך, רב"ט נים
!אעשה כרצוני
,אין ספק, רב"ט ,שפיסטול נישא לנל קוויקלי
ואין ספק שהיא הרעה עמך .כשהיית ארוסה
.שלום לך, פיסטול הפונדקאי ,עלוב נפש-
?"אתה קורא לי "פונדקאי ,בידי נשבעתי שאני בז לתואר זה
.ונל שלי לא תקבל דיירים .לא, לא לזמן רב-
איננו יכולים לשכן תריסר גברות ,המתפרנסות ביושר מתפירתן
בלי שיאמרו שבית זה !הוא בית בושת. -הבלים
,הבלים לך !כלב איסלנדי
רב"ט נים הטוב, הראה גבורתך !והנח לחרבך. -הסתלקי
פיסטול,אדקור את .מעיך מעט, ברוח טובה
!רברבן עלוב .הקשיבו לי-
,מי מכם שיכה ראשון !אדקרו עד לניצב, שבועת חייל
,שבועה עזה
.והחימה תחלוף
,פיסטול הפונדקאי, בוא לאדוני .יחד עם גברתך המארחת
,הוא חולה מאוד .ורוצה לעלות על משכבו
ברדולף הטוב, שים נא את פניך .בין מצעיו, כבקבוק חם
,הסתלק מכאן !מנוול
,באמונה .הוא חולה מאוד
,בי נשבעתי .המלך הרע ללבו
,בוא מהר .בעלי הטוב
?האם אהפוך אתכם לידידים .עלינו ללכת לצרפת ביחד
מדוע עלינו לשסף ?זה את צווארו של זה
תשלם לי את שמונת השילינגים ?שזכיתי בהם ממך בהתערבות
.הבוז לעבד שישלם
בחרב זאת אהרוג מי שידקור .ראשונה. בחרבי נשבעתי
,אם ילודי אישה אתם .בואו מהר אל סר ג'ון
,כה מתפתל הוא מן הקדחת .עד כי המראה מעורר רחמים
,גברים טובים .בואו אליו
.סר ג'ון המסכן
,באמונה .אדם בעל גוף
,כן, ובעל מראה מלבב .עין טובה ויציבה אצילית
?אבל האין אני הולך ונעלם
עורי תלוי עליי .כחלוקה של קשישה
,חברתם של נבלים .היא שהייתה לרועץ לי
,הייתי רב מעלות .ככל שעל אדם להיות
,גידפתי אך מעט
...נשבעתי קצת
...לא הימרתי ,יותר משבעה ימים בשבוע
,הלכתי לבית בושת .לא יותר מפעם ברבע... שעה
...החזרתי כסף שלוויתי
.שלוש פעמים או ארבע
.חייתי טוב ובמידה
,סר ג'ון,אתה כה שמן .עד ששום מידה לא תתאים לך
,תקן את פניך .ואתקן את חיי
!האל! האל
,אם שתיית שיכר לחטא תיחשב .יעזור אלוה לרשעים
,אם חטא הוא להיות זקן ועלץ ...אם שנואים הם השמנים
.לא, אצילי הטוב ,כשתהיה מלך
,גרש את פיסטול .את ברדולף, את נים
,אך את ג'ק פלסטף המתוק ,את ג'ק פלסטף האמיץ
,האמיץ עוד יותר ,משום שהוא ג'ק פלסטף הקשיש
אותו אל תגרש .מחברתו של הארי
,המגרש את ג'ק השמן .כאילו גירש עולם ומלואו
,זה רצוני .וכך אעשה
אבל... שמענו יחד את הפעמונים .לעת חצות, האדון הארי
,חי ישו .הימים שידענו יחד
,איני מכיר אותך .איש זקן
.הרע המלך עם האביר
.אמת אמרת, נים
.לבו נשבר והתפורר
,המלך הוא מלך טוב ,אך למרות זאת
אך לעתים מפריז .הוא בהתנהגותו
,לבנו לאביר
!אך חיינו לפנינו, יקיריי
הצרפתים, שנודע להם ,על הכנות נוראות אלו
רועדים בפחדם ומנסים .לעכבאת האנגלים בכל דרך
.הו, אנגליה ,הסמל לגדולתך הפנימית
,הוא גוף קטן .ובו לב גדול
,מה היה כוחך, מה היה כבודך ?לו היו כל ילדייך טובי לבב
אך זאת מפלתך. צרפת ,מצאה בך קן לבבות חלולים
.אותה היא ממלאת באתנן בגידה .ושלושה אנשים מושחתים
.'ריצ'רד, רוזן קיימברידג .הנרי, לורד סקרופ ממסאם
,והשלישי, סר תומס גריי .אביר מנורתמברלנד
,בעבור דמים מצרפת ,ואכן דמים אלה
קשרו קשר עם צרפת החוששת ,שבידיהם הוד-מלכות יומת
.לפני צאתו לצרפת .הכול מוסכם על הבוגדים
,המלך יוצא מלונדון ,והמחזה עובר עתה, נכבדיי
.לסאות המפטון
.באלוהים, הוד מעלתו נמהר ...לבטוח בבוגדים האלה
.הם ייעצרו בקרוב ,באיזו נעימותהם מתהלכים-
,כאילו אמונים בלבם .עטורים בנאמנות
,המלך יודע את מזימותיהם .דבר שאינם חולמים עליו
,אך האיש ששכב לצדו ,שהעתיר עליו טובות
שבעבור כסף זר ימכור כך ?את חיי מלכו לבגידה ולמוות
,הרוח נכונה עתה .ולספינות נעלה
,'אדוני מקיימברידג ,ואדוני הטוב ממסאם
,ואתה, אביר טוב .ספר לי מחשבותיכם
האם הכוחות שאנו נושאים עמנו ?יפתחו לנו פתח בעצמת צרפת
כמובן, מלכי,אם הכול יעשו .כמיטב יכולתם. -בטוח אני בכך
מעולם לא עורר מלך פחד .ואהבה כהוד מלכותך. -אמת
על כן, יש לנו סיבה .להיות אסירי תודה
דודי אקזטר, שחרר את האיש .שיצא אתמול בדברים נגדנו
סבורים אנו שעודף יין ,היה הגורם לפעולותיו
.ומשחזר למוטב, נחנון אותו .מעשה רחום,אך מסוכן-
,מוטב שייענש, מלכי .פן יעשו אחרים כמותו בשל רחמיך
.בכל זאת ננהג במידת הרחמים .רחם, הוד מעלתך, אך גם הענש-
אדוני, תראה רחמים אם תיתן לו .את חייו, לאחר עונש כבד
אויה,אהבתכם הרבה אליי .מנבאת רעות לאומלל הזה
אם לא נתעלם מעברות קלות ,של אבדן חושים רגעי
,מה נעשה כשפשעים קשים ,יזומים ומתוכננים
?יוצגו לפנינו
,נשחרר אותו איש ,גם אם קיימברידג', סקרופ וגריי
באהבתם לי ובדאגתם לשלומי .מעדיפים שייענש
,ועתה .לענייני צרפת
?מי הם בעלי המינוי החדשים ,אני. הוד מעלתך אמר לי-
,לבקש זאת היום. -כפי שאמרת לי .מלכי. -וגם לי, שליטי
,'ריצ'רד, רוזן קיימברידג ,זה שלך. לורד סקרופ ממסאם
.והאביר גריי מנורתמברלנד .קיראו אותם, ודעו
יודע אני .את ערככם
.אדוני וסטמורלנד, דודי אקזטר .אנו מפליגים הלילה
מה זה, רבותיי? מה ראיתם ?בניירות האלה שכה החוורתם
,אני מודה באשמה .ומבקש את רחמי הוד רוממותך
.כולנו מבקשים אותם ,הרחמים שהיו בנו דוכאו והומתו-
.בעצתכם שלכם ,אל תעזו לדבר על רחמים
כי נימוקיכם שלכם פונים נגדכם .ככלבים נגד אדוניהם
,ראו, נסיכים ואצילים .את המפלצות האנגליות האלו
?מה אדבר לך, לורד סקרופ ,יצור אכזרי, כפוי טובה
!פראי ולא אנושי
,אתה שידעת את כל מחשבותיי ,שהכרת את עמקי נשמתי
,היית מוכר אותי בזהב .לו התאפשר לך מבוקשך
הייתכן שכסף זרים יכול להוציא ממך ,ולו ניצוץ אחד של רשע
?העלול לצרוב את אצבעי הקטנה ,כה מוזר הדבר
עד כי למרות שהאמת נראית .בשחור ובלבן, ממאנת עיני לראותה
,כה נאמן וטהור נדמית
עד כי נפילתך זאת מותירה ,גם באדם הטהור ביותר
.כתם של חשד
,אבכה אותך ,כי מרדזה שלך נראה בעיניי
כנפילתו בשנית .של האדם מגן העדן
,אני עוצר אותך בעוון בגידה .'ריצ'רד, רוזן קיימברידג
,אני עוצר אותך בעוון בגידה .תומס גריי,אביר נורתמברלנד
,אני עוצר אותך בעוון בגידה .הנרי, לורד סקרופ ממסאם
.שימעו את גזר דינכם ,קשרתם קשר נגד המלכות
חברתם לאויב מוצהר, ומאוצרו .קיבלתם את הזהב, שכר מותנו
,תכננתם למסור את מלככם לטבח ,את נסיכיו ואציליו לעבדות
,את נתיניו לדיכוי ושפל המדרגה !ולהפוך את ממלכתו לשממה
,לכו לכם, יצורים עלובים .אל מותכם
אלוהים, ברחמיו, ייתן לכם ,את אורך הרוח לשאת בו
ולחזור בכם .מכל מעשיכם הרעים
.קחו אותם מכאן
,עתה,אצילים, לצרפת .שם ממתינה לנו התהילה
,מאחר שאלוהים,בחסדו .חשף את הבוגדים שבקרבנו
,צאו בזריזות לים .והניפו את נסי המלחמה
,לא אהיה עוד מלך אנגליה .אם לא אהיה למלך צרפת
,בוא, בעלי החביב .אסע אתך עד לסטיינס
לא, כי לב הגבר שבי .מתגעגע כבר
.ברדולף! הזדרז
.נים, קום ממרבצך
,אזור אומץ, נער
,כי פלסטף מת .ושומה עלינו לבכות אותו
,לו הייתי אתו, היכן שיהיה !בגן-העדן או בגיהינום
.ודאי אינו בגיהינום
,הוא בחיקו של ארתור .אם הגיע לשם אדם מעולם
,סופו היה טוב .והוא הלך ככל ילד נוצרי
הוא נפטר בדיוק בין השעות ,שתים עשרה ואחת
.לאחר שיא הגאות
לאחר שראיתי אותו ,מושך בסדיניו
,משחק בפרחים ,ומחייך אל אצבעותיו
.ידעתי שהוא מתקרב לקצו
,כי אפו היה חד כעט
והוא מלמל אודות .שדות ירוקים
.מה לך, סר ג'ון?", אמרתי" ".התעודד"
:והוא קרא "!אלי! אלי! אלי"
,שלוש פעמים .או ארבע
כדי לנחמו,ביקשתי ממנו .לא לחשוב על אלוהים
קיוויתי שאין צורך שיטריד עצמו .במחשבות שכאלו עדיין
הוא ביקש שאעטוף עוד .את רגליו
,הכנסתי ידי למיטה .ונגעתי בהן
.הן היו קרות כאבן
,מיששתי את ברכיו
,במעלה רגליו ,מעלה רגליו
...והכול היה
.קר כאבן
.אומרים שביקש יין .נכון מאוד-
.ונשים. -לא. -דווקא כן .אמר שהן בנות שטן חורצות לשון
.מעולם לא אהב חרציות .צבען לא מצא חן בעיניו
פעם אמר שהשטן יאחז בו .מחמתהנשים
.לעתים פגע בהן
,אך אז היה חולה .ודיבר על הזונה מבבל
זוכרים אתם שראה פרעוש ,יושב על אפו של ברדולף
,ואמר שזאת נשמה שחורה ?הנשרפת בגיהינום
.מקור האש הזאת נעלם לו .זה כל השכר שזכיתי לו בשירותו
נלך? המלך יפליג .מסאותהמפטון
.להתראות, גברתי
,לא אוכל לנשקך
.אך היי שלום
.זה שייך לך
.טפלי כהלכה בבית זה
.שימרי על הסדר הטוב .אני מצווה עלייך
.שלום
.היה שלום
!בואו, בואו
,כי מיהו זה ,שלו חתימת זקן
שלא יבוא בעקבות ?אצילים נועזים אלה לצרפת
האנגלים באים עלינו ,במלוא עוזם
ועלינו לעמוד .כמלכים בהגנתנו
,לכן, דוכסי ברי וברטניה
.ברבנט, ואורליאן יצאו לפנים
.ואתה, הנסיך דופין ,אבי הנכבד-
אכן יאה שנחמש עצמנו ,נגד האויב
.כי אל לו לשלום להחליש ממלכה ,את הגנתה יש להכין
,לקיים, לחזק ולקבץ .כאילו יש מלחמה באופק
לכן אני אומר שנצא לבדוק .את חלקיה החלשים של צרפת
,ונעשה זאת ללא מראית פחד ,לא יותר מאשר לו שמענו
...שאנגליה שקועה בהכנות ל !למחולות עממיים
שהרי מלכה הוא ,צעיר פוחז וקל דעת
.עד כי אין יראים מפניה !הס, הנסיך דופין-
.טועה אתה במלך הזה ,ישאל רוממותו את השגרירים
.באיזה הוד והדר קיבל אותם ,כמה אצילים יועציו
,כמה ענו הוא בעת ויכוח
.וכמה נורא הוא בעת החלטתו
,אין הדבר כך .אדוני הנציב
,אך גם אם נחשוב כך .אין הדבר משנה
בהגנה, מוטב להעריך .את האויב יותר מכפי כוחו
,המלך הארי חזק .לדעתנו
,ואתם, נסיכים .איספו כוח רב כדי לפגוש בו
כי נצר הוא לשושלת הדמים ,שרדפה אותנו בעבר
זיכרו את רוב בושתנו ,כשקרב קרסי לרעתנו הוכרע
וכל נסיכינו נתפסו ,ביד אותו שחור-השם
,אדוארד .הנסיך השחור מווילס
נצר הוא .לאותו גזע מנצחים
לכן מוטב לנו לחשוש .מפני הגדולה והגורל הטמונים בו
,שליחים מהארי, מלך אנגליה .מבקשים לבוא לפני הוד מלכותך
.הבא אותם
רואים אתם .שהשעה דוחקת, ידידיי
,מלכי הטוב ,עצור את האנגלים באחת
והראה להם בראש .איזו מלכות אתה עומד
,הערכה עצמית, מלכי .גרועה פחות מהמעטה בערכך
?בא אתה מאחינו אנגליה
ממנו, ואלה הדברים .שהוא שולח להוד מלכותך
,הוא מצווה, בשם האל ,שתשיל מעליך
,את התהילה השאולה ,שבחוק האל, הטבעוהאומות
,שייכת לו וליורשיו .משמע הכתר
מבקש הוא שתביט ,באילן יוחסין זה
וכשתמצא שהוא אכן נצר ,למפורסם באבותיו
אדוארד השלישי, מבקש הוא ,שתפרוש מכתרך וממלכתך
,שנמנעו ממנו שלא כחוק .הטוען הטבעי והאמיתי להם
?ואם לא, מה יבוא
מאבק דמים, כי גם אם ,תחביאו את הכתר בלבכם
.משם יעקרו ,הוא בא כרוח סערה
,ברעם וברעש אדמה .כיופיטר
,ואם לא תתמלא דרישתו .יכפה אותה בכוח
,זאת תביעתו, זה איומו .וזה דבר שליחותי
,אלא אם כן הדופין נמצא כאן .מסר מיוחד יש לי בשבילו
אני נמצא כאן .בשם הדופין
?מה לו מאנגליה ,שאט נפש והתרסה-
,כבוד מזעירי, בוז
וכל דבר שלא יטיל דופי .בשולח האציל
.זאת הערכתו אליך .כה אמר מלכי
,אם ייענה אבי לדרישותיו ,יהיה זה נגד רצוני
כי חפץ אני רק במלחמה .עם אנגליה
,ולכן, בשל נעוריו ויהירותו .שלחתי לו את כדורי המשחק
והוא ירעיד את הלובר שלך ,בשל כך, ודע לך
,כי תמצא בו הבדל, כפי שאנו ,נתיניו, התפלאנו למצוא
.בין ימי נעוריו לימיו אלה
מחר תקבלו .את תשובתנו
,כך, כעל כנפי דימיון ,נעה העלילה במהירות
לא פחותה !ממהירות המחשבה
אמצו מחשבותיכם ,וראו אותם במצור
,ראו התותחים על מרכבותיהם ,שפיותיהם פעורים
.על הרפלר הנצורה
,חשבו ששליח הצרפתים חוזר ,ומספר להארי שהמלך מציע לו
,את בתו קתרין, וכנדוניה .מספר דוכסויות קטנות ודלות
,ההצעה אינה לרוחו ,והתותחן נוגעאש לפתיל התותח
!והכול מתמוטט בפניהם
,עוד פעם אחת אל הפרצה !חברים. עוד פעם אחת
או שנסתום את החומה !במתינו האנגלים
בשלום,אין יאה לגבר .משקט וענווה
,אך כשתרועת המלחמה נשמעת !עליכם לנהוג כנמרים
לשרג שרירים, להרתיח הדם ,ולעטות פני חימה על מזג נוח
לירות מבט מזרה אימה .מן העיניים, כתותח יצוק
ומעליה ניצבים הגבינים כסלע ,משקיף ובולט מבסיסו
העומד מול !האוקיינוס הפראי
,חישקו את שיניכם .והרחיבו נחיריכם
,עיצרו נשימתכם !ואמצו את כל כוחות נפשכם
,קדימה !אצילים אנגלים
,אל תביישו את אימותיכם ,הוכיחו שאתם בני אבותיכם
,ואתם, פשוטי העם .הראו לנו את מזגכם
נשבעים אנו שראויים אתם
כי גם בעינו של השפל שביניכם .מתנוצץ ניצוץ אצילי
רואה אני שעומדים אתם ,ככלבי ציד המשחרים לטרף
.מתאמצים לצאת לדרך .השעה הגיעה
לכו בעקבות רוחכם, ובהסתערכם ,קיראו: "אלוהים למען הארי
"!אנגליה וג'ורג' הקדוש"
,אלוהים, למען הארי !אנגליה וג'ורג' הקדוש
!אל הפרצה, כלבים
!לכו, בני עוולה
,סרן פלואלן .בוא למכרות מיד
הדוכס מגלוסטר .רוצה לדבר עמך
אמור לדוכס שלא טוב הוא ,לבוא למכרות
כי המכרות .אינם לפי חוקי המלחמה
,חי ישו, הוא יפוצץ את כולנו .אם לא ינחוהו טוב מכך
,הדוכס מגלוסטר, מפקד המצור .נוהג על-פי עצתו של אירי
?סרן מקמוריס, הלא כן .אני סבור שכן-
,חי ישו .הוא חמור חמורותיים
הוא אינו מכיר את כללי המלחמה .יותר מגור בן יומו
,הנה הוא בא, וסרן ג'יימי .מפקד הסקוטים,אתו
סרן ג'יימי הוא ג'נטלמן .נהדר ועז נפש, ללא ספק
.יום טוב לך, סרן פלואלן .יום טוב לך, סרן ג'יימס הטוב-
?מה לך, קפטן מקמוריס !יצאתם מן המכרות? -חי ישו
עבודתנו לשווא. החצוצרה קראה .לנסיגה. חי ידי, רע הדבר
סרן מקמוריס,ברצוני לדון אתך ,מעט באומנויות המלחמה
כדי לסבר את דעתי ,ולספק את מחשבותיי
.בשאלת אמנות המלחמה
,אין זמן לדיבורים. העיר מוקפת ,החצוצרה קוראת להסתער
.ואנו מדברים ולא עושים דבר ,לפני שעיניי ייעצמו-
,אשרת ואועיל .או שבאדמה אנוח
,סרן מקמוריס,אולי טועה אני ...אך אין רבים מבני אומתך
ואיזו אומה זאת? מי שמדבר ,על אומתי הוא רשע
.נבל, ממזר ונוכל
אם תקבל את דבריי ,לא כפי שנאמרו, סרן מקמוריס
ייראה לי שאינך נוהגבי ,די במידת הנימוס
.מאחר שאיני נופל ממך בדבר ,איני יודע אם אינך נופל ממני-
,ובשם ישו !אערוף את ראשך
?מה החליט מושל העיר .אלה דברינו האחרונים
,לכן, מוטב לכם להיכנע ,או אם בהשמדה חפצתם
עימדו נגדנו ,עד לסוף המר
כי כשם שאני חייל,אם נתחיל ,במתקפה שוב, לא נפסיק
עד שמחצית מהרפלר .תהיה קבורה באפר
,לכן, תושבי הרפלר ,חוסו על עירכם ועל אנשיכם
כל עוד חיילי ,נשמעים לפקודתי
,כל עוד רוח החמלה ,הקרירה והצלולה
נושבת מעל ענניה ,המלוכלכים והמטאמים
,של הרצח .הביזה והרשע
,אחרת, תוך מספר רגעים ,תראו את החייל העיוור והמדמם
מחלל ביד גסה את תלתליהן ,של בנותיכן הצווחות
,את אבותיכם נמשכים בזקנם הלבן ,וראשיהם מנופצים אל הקירות
,את עולליכם על כידונים ,שעה שהאימהות המטורפות
!מייללות עד מעל לעננים
מה תאמרו? האם תיכנעו ,ותימנעו מכל זאת
,או שתחטאו ותתגוננו ?וכך תושמדו
הדופין שעל הצלתו סמכנו השיב לנו
שכוחו אינו מוכן לפזר .מצור כה עז עדיין
,לכן, מלך נורא .היכנס בשערינו
עשה בנו וברכושנו ,כרצונך
כי איננו יכולים .להמשיך להתגונן
,היכנס להרפלר. הישאר בה .ובצר אותה נגד הצרפתים
.נהגבהם במידת הרחמים
אשר לנו, דודי היקר, החורף קרב .ומחלות פושות בחיילינו
.אנו נפרוש לקלה
.הלילה, בהרפלר, נהיה אורחיך
.מחר נצא לדרך
!אליס
,אליס, היית באנגליה .ואת דוברת את שפתם היטב
.מעט, גברתי
.אנא, למדי אותי .עליי ללמוד שפה זאת
?כיצד אומרים יד באנגלית ."יד? מכנים אותה "דה הנד-
."דה הנד"
?והאצבעות? -האצבעות ,אויה, שכחתי את האצבעות
אז אזכר. דומני ."שמכנים אותן "דה פינגרס
."היד- "דה הנד ."האצבעות- "דה פינגרס
.נראה לי שאני תלמידה טובה .למדתי שתי מילים באנגלית
?כיצד אומרים ציפורניים ."ציפורניים? "דה ניילס-
."ניילס"
:אימרי לי אם אני אומרת נכון
."דה הנד", "דה פינגרס", "דה ניילס"
.יפה אמרת, גברתי .האנגלית שלך יפה מאוד
?איך אומרים באנגלית זרוע ?דה ארם", גברתי. -והמרפק"-
."דה אלבו" ."דה אלבו"-
עתה אחזור .על כל המילים שלימדת אותי
,אני חושבת שזה קשה מאוד .גברתי. -הקשיבי, אליס
,"דה הנד", "דה פינגרס" ."דה ארם", "דה בילבו"
.דה אלבו", גברתי" .''אלוהים! שכחתי, ''דה אלבו-
?איך אומרים צוואר ."דה נק", גברתי. -"דה נק"-
?והסנטר ."דה צ'ין"-
."דה צ'ין"
."הצוואר- "דה נק ."הסנטר- "דה צ'ין
כן. את מבטאת את המילים .טוב מאוד, כילידי אנגליה
אצליח ללמוד הכול .תוך זמן קצר, בעזרת האל
עדיין לא שכחת ?מה שלימדתי אותך
.לא, אומר לך הכול מיד
,"דה הנד", "דה פינגרס" .דה מיילס". -"ניילס", גברתי"
.ניילס", גברתי" ."דה ארם", "דה בולבו". -"דה אלבו"
."זה מה שאמרתי, "דה אלבו ."דה נק", ו"דה סין"
איך אומרים ?רגל ושמלה
.דה פוט", גברתי" ."ו"דה קון
"דה פוט" ?"ו"דה קון
,אלי הטוב .למילים אלו צליל רע מאוד
,מושחת וגס .מילים שאינן יאות לגברות
לא אומר מילים אלו בפני אנשי .צרפת תמורת שום הון שבעולם
..."לה פוט", "לה קון"
למרות זאת, אחזור עוד פעם .על כל שלמדתי
,"דה הנד", "דה פינגרס", "דה ניילס"
,"דה ארם", "דה בילאלבו"
,"דה נק", "דה צ'ין" .דה פוט"... -נהדר, גברתי"
אין ספק שעבר .את הנהר סום
,אם לא נילחם מיד, מלכי .מוטב שלא נחיה בצרפת
!נורמנים ארורים !ממזרים נורמנים
?מניין להם אומץ זה ?האין אקלימם קודר וערפילי
.למען כבוד ארצנו
,גברותינו לועגות לנו ,ואומרות שפס האומץ מתוכנו
ושייתנו את גופן לתאוותם ,של צעירי אנגליה
כדי למלא את צרפת מחדש !בלוחמים ממזרים
?היכן מאונטג'וי, השליח !החישוהו אליהם
יברך בשמנו את אנגליה .בהתרסה חדה
קדימה, נסיכים! ברוח כבוד ,חדה יותר מחרבותיכם
.צאו אל שדה הקרב ,עיצרו את הארי אנגליה
הפושה בארצנו, בדגלים .טבולים בדמה של הרפלר
,עוטו עליו ,כי יש לכם די כוח לכך
.והביאוהו במרכבת אסירים לרואן
.יאים הדברים לאצילים ,צר לי על שכה מעטים אנשיו
,וחייליו חולים ורעבים ,כי בטוח אני שכשיראה את צבאנו
,ישקע לבו בפחד .ויציע לנו תנאי כניעה
,לכן, אדוני הנציב .זרז את מאונטג'וי
,הנסיך דופין .אתה תישאר עמנו ברואן
מבקש אני מהוד מלכותך ,להחליט אחרת. -היה סבלן
.כי תישאר עמנו
,צאו לדרך, נציב ונסיכים ,והביאו לנו במהירות חדשות
.על מפלת האנגלים
"דייפ"
"אבוויל"
"אמיין"
"אז'נקור"
?סרן פלואלן, באת מן הגשר ?מה שלומו של הדוכס מאקזטר
,לא נפגע כלל ,תודה לאל
אלא שומר על הגשר באומץ .ובמשמעת נפלאה
!סרן .מבקש אני ממך חסד
.הדוכס מאקזטר אוהבאותך כאח .כן, זכיתי למעט אהבה מצדו-
,ברדולף הוא חייל אמיץ ,אך הגורל הרע עמו
.וההשגחה ההפכפכה .חולק אני עליך, פיסטול-
.ההשגחה רבת מוסר היא ,ההשגחה היא אויבת לברדולף-
,כי גנב כלי קודש .ועומד להיתלות
,אך דבר .והדוכס ישמע בקולך
,בבקשה, סרן,בקש על חייו .ואכיר לך תודה רבה
,פיסטול הקשיש .מבין אני מעט את כוונתך
!שמח, אם כך .אין זאת סיבה לשמחה-
גם אם היה אחי, הייתי מבקש ,שינהגבו הדוכס כרצונו
,ויוציאו להורג
כי חובה לקיים .את המשמעת
!מות,ארור !הבוז לידידותך
?הבא אתה מן הגשר, פלואלן .כן, הוד מלכותך-
הדוכס מאקזטר .הגן על הגשר בגבורה רבה
?וכמה אנשים איבדתם, פלואלן .הדוכס לא איבד איש-
,פרט לאחד שסביר שייתלה .כי שדד כנסייה
,אחד ברדולף .אם הוד מלכותך מכיר אותו
פניו חטטים ובליטות ,ולהבות אש
,ושפתיו מפוח לאפו .שכחול ואדום הוא כאש
,אך אפו הומת .ואשו כבתה
!קום
כשתהיה מלך .אל תתלה גנב
...לא
.אתה תתלה
כה יהיה גורלם .של כל העושים כמעשה הזה
,אנו מצווים שבעברנו בארץ ,לא יילקח דבר מן הכפרים
,זולת אם שולם בעדו
,לא תנהגו בצרפתים בלשון גסה
כי כשהחסד והאכזריות ,מתחרות על ממלכה
הצד העדין יותר .הוא המנצח
.כה אמר מלכי ,אמור להארי מאנגליה
,גם אם נדמינו כמתים .אך ישנו
.אמור לו שיכולנו לעצרו בהרפלר .עתה אנו מצווים בקול קיסרי
.אנגליה תתחרט על טעותו ,אמור לו לחשוב על כופר נפשו
,שלו היה עליו להיות כגודל הפסדנו ,לא יכול לשלמו
.ברכושו המועט ,הוסף לכך התרסה
,ואמור לו, לסיום .כי בגד באנשיו שגורלם נגזר
,אלה דברי מלכי ואדוני .וזה דבר שליחותי
?מה שמך .מאונטג'וי-
.ממלא אתה את תפקידך היטב ,פנה אחור
,ואמור למלכך שאיני בא אחריו .אלא יש ברצוני לצעוד לקלה
,אמור לאדונך שהנני כאן ,כופר נפשי הוא גופי זה
.צבאי משמר חלש וחולני ,אך בשם האל, אמור לו שנמשיך
גם אם צרפת עצמה ושכנותיה .יעמדו בדרכנו
.לך לשלום, מאונטג'וי .זו תמצית תשובתנו
,לא נחפש קרב במצבנו
.אך גם לא נירתע מפניו
.כך אמור לאדונך .כך אומר-
.תודה להוד מלכותך
.נקווה שלא יתקפו אותנו כעת .ביד האל אנו, אחי, לא בידם-
.צעדו לגשר .הלילה קרב
,נחנה מעבר לנהר
,ומחר
.נמשיך לצעוד
העלו בדעתכם שעה ,שבה המלמולים והאפלה
.ממלאים את היקום
,ממחנה למחנה, מבעד לליל ,נשמעת המיית הצבאות
,עד כי הזקיפים שומעים, כמעט .זה את לחשיו של זה
אש עונה לאש, ומבעד ללהבות .רואים החיילים פני אויביהם
סוס מתריס כנגד סוס ,בצהלות התפארות
ומהאוהלים, שם מציידים ,חרשי המתכת את האבירים
,נשמע קול פטישים בתקנם .צליל המזהיר מן העתיד לבוא
,גאים במספרם ,בנפש בוטחת
,הצרפתים מלאי ההתלהבות ,מתערבים אודות האנגלים העלובים
ונוזפים בלילה ,החולף לאטו
,שכמכשפה כעורה .צולע לו בדרכו
.שריוני הוא הטוב בעולם .לו רק היה יום
,שריונך מצוין .אך שבח גם את סוסי
.זה הסוס הטוב באירופה
?הלעולם לא יגיע בוקר
,אדוני מאורליאן, נציב נכבד ?המדברים אתם על סוס ושריון
ציודך טוב לא פחות .משל כל נסיך בעולם
לא אחליף את סוסי .בעבור כל הולך על ארבע
כשאני עליו .אני מרחף כנץ
,הוא עשוי אוויר ואש ,ואין בו דבר מן האדמה והמים
זולת עמידתו דומם .בשעה שרוכבו עולה עליו
.אכן,אדוני .זה סוס מצוין וגמור
,אדוני הנציב ?היש כוכבים או שמשות בשריונך
.כוכבים, מאונטג'וי
.חלקם ייפלו מחר, נקווה .ובכל זאת, שמיי לא יחסרו-
!?הלעולם לא יגיע יום
ארכב מחר מיל .על גבי פנים אנגליות
,לא אומר כך .מפחד שיפנו אותי אחור
.אלך לחמש עצמי
.הדופין כמה לבוקר .רוצה הוא לאכול את האנגלים
.הוא יאכל כל שיהרוג .מעולם לא שמעתי שהזיק לאיש-
.וגם לא יזיק מחר .לו רק היה יום
,הארי האומלל מאנגליה .הוא אינו משתוקק לשחר כמונו
,אם הייתה בינה באנגלים .היו נמלטים
האי האנגלי .מפיק יצורים נועזים מאוד
?הגיעה השעה להתחמש. נלך ,עתה שתיים בבוקר-
אך עד לשעה עשר יהרוג .כל אחד מאתנו מאה אנגלים
האנגלים האומללים ,שגורלם נחרץ
יושבים, סבלניים כקרבנות ,בצד מדורותיהם
ומהרהרים בסכנות .שיביא עמו הבוקר
,תנועותיהם עצובות ,פניהם רזים ומעיליהם מרוטים
והם נראים לירח המביט .כרוחות רפאים
כל הרואה עתה את המפקד ,המלכותי של חבורה עייפה זאת
,העובר ממדורה למדורה ,מאוהל לאוהל
.מוטב שישבח את אומץ לבו ,שכן הנה הוא
,מבקר את כל אנשיו ,מאחל להם בוקר טוב בחיוך ענו
,"וקורא להם "אחים ."ידידים", "בני ארצו"
עינו מעניקה לכול ,תחושת נעימות כשמש
.המפשירה פחד קר ,ראו נא, פשוטי עם ואצילים
כיצד נתאר מעט מזעיר .של הארי בלילה ההוא
.בוקר טוב, סר תומס ארפינגהם ,כרית טובה לראש שיבתך
.תתאים יותר מאדמת צרפת .לא כן, מלכי-
,מעדיף אני לישון כך ,שכן עתה יכול אני לומר
.שאני ישן כמלך
,השאל לי את גלימתך .סר תומס
,אחיי, מיסרו ברכותיי לנסיכים ,אחלו להם בוקר טוב
.ובקשו שיבואו לאוהלי .כן, מלכי-
?לבוא עם הוד מעלך .לא, אבירי הטוב-
,עליי להרהר מעט .ומעדיף אני להיות בגפי
,האל שבשמים יברכך .האדון הארי
.ירחם האל עליך, קשיש טוב לב .דבריך מלבבים
.מי שם? -ידיד
,אמור לי, קצין אתה
?או שאתה מפשוטי העם
.אציל אני ביחידתי
?נושא כידון אתה ?אכן. ומה אתה-
.אדון לא פחות טוב מהקיסר .אם כך, נעלה אתה על המלך-
,המלך הוא בעל לבזהב .מלא חיים ותהילה
,ייחוסו טוב .ואגרופו אמיץ
,מנשק אני את נעליו .ואוהבאותו בכל לבי
?מה שמך .(הארי לה-רוי (מלך-
.שם מקורנוול .לא, אני ולשי-
מכיר אתה .את פלואלן? -כן
אמור לו שאנפץ את כרשתו .על ראשו ביום דיווי הקדוש
,אל תשים את פגיונך בכובעך אז .כי ינפץ אותו על ראשך
?אתה ידידו .וקרוב משפחתו-
.הבוז לך, אם כך .תודה לך. יהיה האל עמך-
.(שמי הוא פיסטול (אקדח .והוא יאה לעוז רוחך-
!סרן פלואלן
,בשם ישו .הנמך קולך
אם תלמד את מלחמות ,פומפיוס הגדול
לא תמצא שהיו .דיבורי הבל במחנהו
.קולו של האויב רם !אפשר לשומעו כל הלילה
,אם האויב הוא חמור ,ושוטה, ומלהג
,האם גם עליך להיות חמור ?ושוטה, ומלהג
.ענה בכנות
.אנמיך קולי .אני מתחנן בפניך שכך תעשה-
מוחל אני לך .בשם האב, הבן ורוח הקודש
,אחי ג'ון בייטס .האין זה השחר? -דומני שכן
אך אין לנו כל סיבה .לרצות בבואו של יום
רואים אנו שם ,את תחילתו של היום
אך סבור אני .שלא נראה את סופו
.מי שם? -ידיד
?תחתמי אתה משרת .תחתסר תומס ארפינגהם-
,מפקד זקן וטוב .אדיב ובעל ייחוס
?מה חושב הוא על מצבנו ,כעל ניצולים שנפלטו אל החוף-
שהגאות הבאה .תסחף עמה
?והוא סיפר את דעתו למלך .לא, ולא יאה שיספר-
סבורני שהמלך הוא אדם כמוני ,ושריח הוורדים נעים לו
.כפי שהוא נעים לי .ללא בגדיו, מראהו ככל האדם
,לכן יש לו סיבה לפחוד כמונו .ופחדיו וספקותיו כשלנו הם
אולי כלפי חוץ ,הוא מפגין אומץ
,אך סבור אני שלמרות שהלילה קר ,היה רוצה להיות בתמזה עכשיו
ואני הייתי רוצה ,להיות לצדו
ולהיחלץ מכל הצרות .שאנו בהן כאן
סבורני שלא היה רוצה להיות .במקום אחר מכאן
,אם כך .הלוואי שהיה כאן לבדו
לא אמצא מקום טוב יותר למות .מאשר בחברתו של המלך
,מטרתו צודקת .ומריבתו מכובדת
.איננו יודעים זאת .אין הדבר משנה לנו-
די לנו שאם נתיני המלך אנו ,ומטרתו אינה צודקת
ציותנו למלך .מנקה אותנו מפשעה
,ואם מטרתו אינה טובה ,על המלך עצמו לשלם מחיר כבד
שעה שכל הידיים, הרגליים ,והראשים שהותזו בקרב
,יבואו יחד ביום אחרון :ויקראו
,מתנו במקום, חלקנו מגדפים" ,חלקנו זועקים לרופא
,חלקנו בוכים על נשינו האומללות" ,חלקנו על חובותינו
וחלקנו על ילדינו" ".שיישארו יתומים
חושש שאני שרק מעטים .מתים היטב בקרב
,כיצד ינהגו חסד ?כאשר דם משמש להם כטיעון
,אם לא ימותו היטב
כתם שחור יהיה על המלך .שיוביל אותם לכך
אם בן שנשלח על פני הים לסחור ,מבצע פשעים בדרכו
האם יש להטיל את רשעותו ?על ראש אביו ששלח אותו
לא כך. אין על המלך להשיב ,על אופן מותם של חייליו
כפי שאין על האב .להשיב על מעשי בנו
,כי אין הוא מכוון למותם .אלא לשירותם
,גם אין מלך ,ולו מטרתו צודקת
שלו חיילים .שכולם נטולי רבב
חובתו של כל נתין ,היא למלך
אך נשמתו של כל נתין .שלו היא
,כל אדם שמת .הרע שעשה על ראשו
.אין על המלך לענות עליו ,איני רוצה שיענה בשבילי-
.אך אלחם בעוז למענו
באוזניי שמעתי את המלך ,מסרב לתת כופר. -כן
,כך אמר .כדי לגרום לנו להילחם בעוז
אך כאשר גרוננו משוסף !יפדה עצמו, ואיש לא יידע
לו אראה זאת, לא אבטח בו ,עוד לעולם. -ובכן, שלם לו
ולא תבטח בו !עוד לעולם
!הבלים דיברת .גערתך כוללת יותר מדי-
.הייתי זועם עליך, לו היה זמן .יהיה בינינו ריב,אם תחיה-
.היו ידידים, שוטים אנגלים !די לנו במריבות עם הצרפתים
,על המלך נשית את חיינו
,את נשמותינו, את חובותינו
את נשותינו, את ילדינו !ואת חטאינו על המלך
.עלינו לשאת הכול !גורל אכזר
נולד לגדולה, אך נתון .תחת נשמת אפו של כל שוטה
,מה קל לבו של האדם הפשוט
.ולמלך אין זאת
וכל שיש למלכים יש גם .לאדם הפשוט, זולת הטקסים
,ומה אתה ?טקס חלול
,במקום נאמנות מתוקה .מהווה אתה חנופה מורעלת
האם יוכל הטקס לרפא ?את הגדולה
,כשתצווי על רגל הקבצן ?תוכלי לצוות עליה להיות בריאה
לא, חלום גאה המפריע ,בחשאי
.לשנתו של המלך
,אני מלך שמכירך .ואני יודע
,אין אלה השמן ,המטה והכדור
החרב, השרביט ,והכתר הקיסרי
,גלימת הזהב והפנינה ,התואר ההולך לפני המלך
,לא הכס עליו הוא יושב ,וגם לא גאות טקסיו
המכה על חופו הגבוה .של העולם הזה
,לא כל אלה הזוכים לטקסים
,לא אלה הישנים במיטת פאר
נמים כה טוב ,כעבד העלוב
שבגוף מלא ומחשבה ריקה ,שוכב לישון
.מלא לחם ,לעולם אינו רואה את הליל הנורא
.בן הגיהינום ,אך כמשרת, משקיעה לזריחה
,מזיע תחת עינו של פובוס .וכל הלילה ישן בשדות המאושרים
,למחרת, לאחר הזריחה
,עוזר הוא לשמש לעלות על סוסה
,ממשיך לעשות זאת עם השנים .והולך שבע עבודה אל קברו
,ופרט לגינוני הטקס ,אותו עלוב
הממלא ימיו בעבודה ,ולילותיו בשינה
,מחזיק ביתרון
.על המלך
מלכי, אציליך מודאגים ,בשל היעדרך
מחפשים אחריך .במחנה כולו
,אבירי הטוב .קבץ אותם באוהלי
.אהיה שם לפניך
!אלוהי הקרבות! הקשח לב חייליי .אל תיתן בהם פחד
,קח מהם את היכולת לספור !אם מספרי האויב אותם יפחידו
!לא היום,אלוהים !לא היום
אל נא תזכור היום את חטאו .של אבי שנטל את הכתר
,קברתי את גופתו של ריצ'רד שוב ,והזלתי עליה יותר דמעות חרטה
.משנזלו ממנה טיפות דם ,ל-500 עניים משלם אני מדי שנה
שפעמיים ביום מרימים כפותיהם .למרום, כדי שתמחל על הדם
ואני, שבניתי שני בתי תפילה ,שבהם הכמרים חמורי הסבר
עדיין שרים לזכר נשמתו ,של ריצ'רד
...ועוד אבנה .עוד אבנה
גם אם כל מעשיי ,הבל הבלים
כי חרטתי מקומה אחרי הכול .בבקשת סליחה
מלכי! -זה קולו .של אחי גלוסטר
,יודע אני את שליחותך .ואבוא עמך
,יום זה, ידידיי
...וכל שיקרה בו, ממתינים
.לי
הקשיבו כיצד סוסינו !צוהלים לשרתנו
,ריכבו עליהם ,וחיתכו בבשרם
כדי שדמם החם .יותז בעיניים אנגליות
,הביטו בחבורת הרעבים ,ומראכם ישאב מהם את נשמתם
.ויותיר מהם רק קליפת אדם .אין בהם די מלאכה לכולנו
מדוע מתמהמהים אתם, אדוני ,צרפת? מראה גופות בני האיים
,על עצמותיהן .אינו נאה בשדה הבוקר
,הם אמרו את תפילותיהם .וממתינים למוות
,גם אם נעשה רק מעט מאוד .תהיה המלאכה גמורה
השמיעו תרועת החצוצרות ,ואת האות לרכוב
כי בואנו יפיל פחד ,כה רב בשדה
עד כי האנגלים .ייפלו אפיים ארצה וייכנעו
היכן המלך? -המלך יצא .לסקור את שורותיהם
שישים אלף לוחמים .יש להם
,חמישה מול אחד .וכולם רעננים
.היחס הוא לרעתנו ,לו רק היו כאן-
עוד עשרה אלפים מהגברים !באנגליה שאינם עובדים כיום
?מיהו המבקש כך ?דודני וסטמורלנד
.לא, דודני הטוב ,לו נגזר עלינו למות
.די לארצנו באבדננו ,ואם נחיה
,ככל שנמעט .יגדל חלקו של כל אחד בכבוד
בשם האל, איני רוצה .ולו באדם נוסף אחד
,הכרז בחילי, וסטמורלנד ,שמי שאינו חפץ בקרב הזה
.יקום ויילך ,נכין לו תעודת מעבר
ונשים בארנקו .כסף למסע
כי לא נמות בחברת אותו אדם .שאינו רוצה למות עמנו
יום זה נקרא ."יום כריספיאן הקדוש"
,מי שיחיה אחריו וישוב לביתו
,יעמוד זקוף בבוא היום הזה
ויתעודד למשמע .השם כריספיאן
מי שיראה את יום זה ,ויחיה עד זקנה, יארח מדי שנה
:את שכניו, ויאמר ".מחר יום כריספיאן הקדוש"
,אז יפשיל את שרוולו ,ויראה את צלקותיו
ויאמר: "פצעים אלה נפצעתי ".ביום כריספיאן הקדוש
,הבאים בימים שוכחים ,אך הוא יזכור לטובה
.את המעשים שעשה ביום הזה ,ושמותינו, שגורים בפי כול
,הארי המלך, בדפורד ואקזטר ,וורוויק וטלבוט
סלסבורי וגלוסטר .ייזכרו לעת שתייה
האיש הטוב ילמד .את הסיפור הזה לבנו
,ויומו של כריספיאן לא יעבור ,מעתה ועד לסוף העולם
,בלתי אם ניזכר בו
,אנו המעטים ,אנו המאושרים המעטים
.אנו האחים
כי מי שישפוך את דמו ,אתי היום אחי יהיה
וגם שפל המעמד .יהפוך לאציל היום
והאצילים שבמיטתם באנגליה ,עתה יקללו עצמם על שלא היו כאן
ויראו בבושתם שעה שידבר ,כל מי שלחם אתנו
!ביום כריספיאן הקדוש
!הכן עצמך, מלכי ,הצרפתים יוצאים למערכה
!ובאים עלינו בכל המהירות
.הכול מוכן, אם רוחנו נכונה
!ארור האיש שרוחו אינה נכונה
אינך רוצה עוד בעזרה ?מאנגליה, דודני
,בשם האל, מלכי ,לו יכולנו אתה ואני בלבד
!להילחם בקרב מלכותי זה
.יודעים אתם את מקומותיכם !יהיה אלוהים עם כולכם
,פעם נוספת באתי לשאול ,המלך הארי, אם תשלם כופר
.לפני מפלתך המובטחת
?מי שלחך הפעם .נציב צרפת-
אנא, שא אליו .את תשובתי הקודמת
.לו ימיתוני וימכרו את עצמותיי
אלוהים! מדוע הם לועגים כך .לאומללים?! אדבר בגאווה
אמור לנציב שלוחמים פשוטים אנו ,וצבעינו וזוהרנו הועמו
.בצעדה בגשם ובשדה !אך לבותינו מוכנים
.שליח, חסוך את עבודתך
,אל תבוא עוד לשאול על כופר
,כי נשבעתי שלא יקבלו ממני דבר
!זולת גופי זה
,אם יקבלוהו כפי שאשאיר אותו
.לא יועיל להם תועלת רבה
.אמור כך לנציב .כך אעשה, המלך הארי-
.היה שלום .לעולם לא תשמע עודדברי שליח
מלכי, מתחנן אני בפניך .להוביל את הכוחות
,נטול את ההובלה .יורק האמיץ
.עתה לצעוד, חיילים
.עשה כרצונך ביום הזה, אלוהים
,וכך עוברת העלילה לשדה הקרב ,שם, לצערנו הרב, לא נעשה צדק
בעזרת ארבע או חמש חרבות .ומאבק מגוחך, לשם אז'נקור
!היכון
!כל שורותינו מנופצות !חרפת עולם-
.חרפה, חרפת עד
.אין דבר, מלבד חרפה
.הבה נמות בקרב .נסתער שוב
עדיין נותרנו די כדי להחניק .את האנגלים, אם נשליט סדר
!ייקח השטן את הסדר ,אסתער קדימה
,ולו יהיו החיים קצרים !פן תארך החרפה
,יפה פעלנו,אנשיי האמיצים .אך המלאכה אינה גמורה
הצרפתים שולטים !בשדה הקרב עדיין
להרוג את הילדים ?ואת נושאי הכלים
.הרי זה נגד חוקי המלחמה
זה מעשה נפשע !ככל שאפשר לעשותו
,באמונה ?האין זה כך
לא נותר .ולו ילד אחד בחיים
,לא כעסתי מאז הגעתי לצרפת !עד לרגע זה
.הנה שליח הצרפתים, מלכי
?מה לך עכשיו, שליח !?באת לשאול על כופר שוב
,לא, מלך נורא! לבקש חסד באתי ,שתיתן לנו רשות לעבור בשדה
,נאסוף מתינו ,ונקבור אותם
,להפריד בין אציל לאדם פשוט ,כי, אויה, רבים מנסיכינו
.מתבוססים בדם שכירי חרב
,תן לנו רשות, מלך נערץ .לאסוף בשלום את גופותיהם
אומר אני לך, שליח, איני יודע .אם לכם הניצחון, או לנו
.הניצחון לכם הוא
,ישתבח על כך האל .ולא חוזק ידנו
כיצד נקראת הטירה ?הניצבת בסמוך
.היא נקראת אז'נקור
אם כך, ייקרא הקרב בשם ,"קרב אז'נקור"
שנערך ביום .כריספיאן הקדוש
,ברשות הוד מלכותך ,סבך הידוע
ואחי סבך אדוארד, הנסיך השחור ,מווילס, כידוע בתולדות הימים
.נלחמו באומץ כאן,בצרפת .אכן, פלואלן-
הוד מלכותך .אומר דברי אמת
,אם זוכר הוד מלכותו
הוולשים שירתו נאמנה ,בגן שבו צמחו כרשות
.חובשים כרשות בכובעיהם ,הוד מלכותו יודע
שזה אות .לשירות מכובד
דומני שגם הוד מלכותך .חובש כרשה ביום דייווי הקדוש
,אני חובש אותה בגאווה
,שכן גם אני ולשי .בן ארצי
כל המים שבנהר ויי ,לא ישטפו את הדם הוולשי
של הוד רוממותך .מתוך גופך
,אלוהים יברכו וישמרו .כל עוד רוצה בכך הוד מלכותו
,תודה,בן ארצי. -חי ישו ,אני בן ארצו של הוד מלכותך
.ולא אכפת לי מי יידע זאת ,אספר זאת לכל העולם
ואין עליי להתבייש ,בהוד מלכותו, השבח לאל
.כל עוד הוד מלכותו אדם הגון
.האל ישמור אותי כזה
האם הגורל ?משחק בי עתה
בשורה קיבלתי .שנל שלי מתה
,זקנתי ועייפתי .וכבוד ממני פס
,אהפוך פושע .וארנקים אשדוד ביד קלה
,לאנגליה אתגנב
.בה אגנוב
?הנמנו המתים, שליח
.זה מספר המתים הצרפתים
,רשום כאן
,שעשרת אלפים צרפתים
,שוכבים מתים בשדה הקרב .ובתוכם 126 נסיכים
ומאבירים, אצילים ,ובעלי שם
שמונה אלפים ,וארבע מאות
שחמש מאות מהם .זכו בתואר אביר אך אתמול
,אכן .חבורת מתים אצילה
?היכן מנין מתינו האנגלים
.אדוארד, דוכס יורק .הרוזן מסאפוק
,סר ריצ'רד קייקלי
.דייווי גאם הנכבד
,אלה האצילים ,ומתוך כל שאר אנשינו
.עשרים וחמישה בלבד
!נפלא הדבר .בואו-
נצעד בתהלוכה לכפר, והודיעו ,בחילנו כי המוות יהיה גמולו
של מי שיתפאר בכך, או ייטול .מן האל את התהילה אשר לו
,האין נכון לספר את מנין המתים .הוד מלכותך? -אכן, סרן
אך עם זאת, יש לומר ...שאלוהים נלחם
.בעבורנו
,חי נפשי .היטיב עמנו מאוד
.אנו נערוך את כל טקסי הקודש ."יושרו "נון נוביס" ו"טה דאום
,קיברו את המתים בחסד
,אז לקלה ולאנגליה נשים פעמינו
מעולם לא הגיעו אליה מצרפת .אנשים מאושרים כמונו
,שלום לנוכחים, ולאחינו צרפת .בריאות ואורך ימים
,שמחה וברכות לדודניתנו .הנסיכה היפהפייה, קתרין
,וכנצר לבית המלכות ,ויוזם הפגישה הזאת
מצדיעים אנו לך, דוכס בורגנדי ,ולכם, נסיכי צרפת ואציליה
.בריאות לכולכם
,שמחים אנו לראות את פניך
.אחינו אנגליה .ברוך בואך
,ברוכים גם אתם .נסיכי אנגליה, בבואכם
,אוהב אני אתכם ,ונאמן לכם במידה שווה
מלכי צרפת .ואנגליה הגדולים
,אם הצלחתי במטרתי ,שתיפגשו פנים אל פנים
,ועין מלכותית לעין
,לא יבייש אותי אם אדרוש ,נוכח חברה מלכותית זאת
שהשלום האומלל והפצוע ,ייראה בזה, היפה בגני העולם
,צרפת הפורייה שלנו .את זיו פניו
נעדר הוא מצרפת ,זמן רב מדי
,כל אוצרותיה מוטלים בשדה
.נרקבים תחת משקל פוריותם
,כרמינו ושיחינו צימחו בר .שלא כדרכם
גם משפחותינו, עצמנו וילדינו ,איבדנו, או שלא למדנו
מקוצר זמן,את המדעים ,היאים לארצנו, ודמינו לפראים
לחיילים, המהרהרים ,רק בשפיכות דמים
,בגידופים, במבטי חרון ,במלבושם המטולא
.ובכל דבר לא טבעי
שואל אני מדוע לא יגרש ,השלום העדין מראות אלו
ויברך אותנו .בסגולותיו הנושנות
,אם,דוכס בורגונדי, תרצה בשלום
,שהיעדרו גרם לרעות שהזכרת
,עליך לקנות את השלום .ולהסכים לתביעותינו הצודקות
הבטתי אך בחופזה .ברשימת התביעות
אם יואיל הוד רוממותך ,למנות נציג שישב אתנו שוב
.נוכל להסכים סופית ובזריזות
.כך נעשה, אחי
אך הותר את דודניתנו קתרין .עמנו כאן
,היא תביעתנו העיקרית
.הראשונה שבדרישותינו
.הרשות נתונה לה
,קתרין היפהפייה ,התבטיחי ללמד חייל מילים
,שינעמו לאוזן גבירה ?ובהן יספר לה על אהבתו
.הוד מלכותך לועג לי .איני דוברת אנגלית
קתרין הנאווה, אם אכן ,תאהביני בלבך הצרפתי
אשמח לשמוע אותך מודה בכך .ולו באנגלית מגומגמת
?המוצא מראי חן בעינייך, קייט ."איני יודעת מהו "מראי-
,מראך הוא כשל מלאך .קייט, ואת כמלאך
?מה אמר? שאני נראית כמלאך .כן, כך אמר-
אלי, לשון הגברים .מלאה בכחש
,מה אמרה הנאווה ?שלשון הגברים מלאה בכחש
,כן, שלשון הגברים מלאה בכחש .כך אמרה הנסיכה
.עלייך להבין את חיזוריי ,איני מכיר דרכים אחרות
:להביע אהבה, לבד מלומר ".אני אוהב אותך"
"?ואם תקשי ותשאלי "האמנם .לא אדע עוד מה לומר
,תני לי את תשובתך ?ונגיע לעסקה. מה תגידי, גברתי
,ברשותך .אני מבינה היטב
,אם תבקשי שאחרוז חרוזים .או ארקוד למענך, אפול ארצה
לו יכולתי לזכות בגבירה ,בקפיצה למרחק, בעלייה לאוכף
כששריוני עליי, הייתי מזנק .אל אשתי בזריזות
יודע אני להכות כקצב .ולאזן עצמי כלוליין
,אך בשם האל, קייט ,אין מראי נאה
לשוני אינה קלה, ולא אוכל .להצהיר על אהבתי בעורמה
אם תוכלי לאהוב אדם ,שאינו שש לראות עצמו במראה
.הניחי לעינך להיות לך למבשלת .מדבר אני אלייך כחייל פשוט
.אם תוכלי לאהבני, קחיני ,אם לא, אומר לך אמת כשאמות
,אך לא למען אהבתך .חי האל
אך אני אוהבך, ואם תרצי .במישהו כמוני, קחיני נא
.ובקחתך אותי, תיקחי חייל .תיקחי חייל, תיקחי מלך
?מה תגידי על אהבתי
.דברי, יפתי, ובלשון יפה דברי
?האוכל לאהוב את אויב צרפת .לא, קייט-
לא תוכלי לאהוב .את אויב צרפת, קייט
,באוהבך אותי ,תאהבי את ידיד צרפת
,כי אוהב אני את צרפת כה ,עד שלא אוותר על אחד מכפריה
,וכולה שלי תהיה. קייט ,כשצרפת שלי תהיה, ואהיה שלך
,שלך תהיה צרפת .ואת שלי
.איני מבינה לכוונתך ?לא, קייט-
,אם כך, אספר לך בצרפתית ,שאני בטוח שתעיק על לשוני
,כאישה טרייה על צוואר בעלה .שרק בקושי תשתחרר
,כשצרפת תהיה שייכת לי
...ואני אהיה שייך לך ?איך להמשיך
,אזי צרפת שלך
.ואת שלי
קל לי לכבוש את הממלכה .מלדבר בלשון הצרפתית
בצרפתית לא אגרום לך .לעשות דבר, מלבד לצחוק לי
ברשותך, הצרפתית שלך .טובה מהאנגלית שלי
.באמונה, לא כך הוא .אך אימרי לי, קייט
?התוכלי להבין אנגלית זאת
?התוכלי לאהבני
לא אוכל לומר. -אולי יוכלו .שכנייך לומר? אשאל את פיהם
,ובכבודי, ובאנגלית יפה .נשבעאני שאוהבך
אך בכבודי לא אעז להישבע .אודות אהבתך אליי
עם זאת, דמי מרמז לי ,שאותי את אוהבת
.חרף מראי שאינו מחמיא .ארורות שאיפות אבי
כשהוליד אותי חשב ,על מלחמות אזרחים, ולכן נולדתי
,כה קשוח מראה ,פניי כמסכת ברזל
עד כי כאשר בא אני ,לחזר אחר גבירות
.אני מטיל בהן פחד
,באמונה, קתרין .עם הגיל תשתפר חזותי
,נחמתי היא שהזקנה ,מאכלת היופי
.לא תוכל לפגוע בפניי
.אם תיקחיני, תקבליני בכיעורי
.ואם תשני אותי, רק אשתפר
,על כן אימרי לי ?קתרין הנאווה, התבחרי בי
,עני במנגינה מהוססת ,כי קולך כמנגינה
.והאנגלית שבפיך מהוססת ,לכן, מלכת כל אשר לי, קתרין
?האם תבחרי בי
אם טוב יהיה הדבר .בעיני אבי, המלך
,טוב יהיה הדבר בעיניו, קייט
.טוב יהיה הדבר בעיניו, קייט
,אם כך .טוב יהיה גם בעיניי
,אם כך,אנשק את ידך ."ואקרא לך "מלכתי
!הרף, אדוני
לא ארצה שתשפיל עצמך .ותנשק לשפחתך שאינה ראויה
אני מבקשת .את סליחת אדוני האדיר
.אם כך, אשק לשפתייך, קייט ,לא נהוג בצרפת-
לנשק לעלמות ולגבירות .בטרם נישאו
?גברתי המתורגמנית, מה בפיה ...שלא נהוג אצל גבירות צרפת-
"לא אדע כיצד לומר "לנשק ?"באנגלית. -"טו קיס
הבנתו של הוד מלכותו .טובה משלי
לא נהוג בצרפת לנשק לעלמות .לפני שנישאו, כך אמרה? -כן
קייט! מנהגים נאים .נכנעים בפני מלכים
את ואני לא נוכל להגביל עצמנו .בפני אפנה זו או אחרת
.אנו יוצרי המנהגים, קייט
,לכן נהגי באורך רוח .ועשי רצוני
.יש כישוף בשפתייך, קייט
מגען המתוק ,מיטיב להתבטא
.מלשונות כל חברי מועצת צרפת .הנה בא אביך
ינצור האל .את הוד מלכותך
,דודני המלכותי ?מלמד אתה את נסיכתנו אנגלית
,ברצוני שתלמד, דודני הטוב ,כמה אוהב אני אותה
.וזאת אנגלית כהלכתה
הסכמנו לכל התנאים .שבמידת ההיגיון
.על כן, תן לי את בתך
.קח אותה, בני הטוב
,הולד לי צאצאים ממנה
כך שממלכות צרפת ,ואנגליה היריבות
שאף חופיהן מחווירים מקנאה ,באושר האחרת
,יחדלו משנאתן ,ושאיחוד נפלא זה
ייטע בלבן שכנות טובה .ואהבה נוצרית
כך שלעולם לא תשוב עוד ,חרב המלחמה, העקובה מדם
להיות בין אנגליה .לצרפת הנאווה. -אמן
,מברך אני אותך בבואך, קייט ,והעידו כולכם
שכאן נושק אני לה .כמלכתי השלטת
,מי ייתן והאל, הטוב שבשדכנים
.ישלב את לבותינו וממלכותינו
כשם שגבר ואישה ,מתאחדים באהבתם
כך יהיה בין ממלכותינו ,זיווג שכזה
עד כי לעולם לא יבואו ,מעשים רעים או קנאה
הפוגעים פעמים רבות ,מיטת הנישואים המבורכת
,בין ממלכות אלו !ויפרידו אותן מאיחודן
,שאנגלים כצרפתים ,צרפתים כאנגלים
,יקבלו אלה את אלה באהבה
!כה יאמר אלוהים.אמן. -אמן
,עד כאן, בעט גסה וכושלת
,מביא מחברנו את הסיפור ,בחדר קט, ובו גדולי העם
קוטע בגמגומיו .את שלמות תהילתם
,תקופה קצרה הייתה זו
.אך בה זרח כוכבו של מלך אנגליה
,הגורל היטיב עם חרבו ,ובה כבש את הגן היפה בעולם
והותירו לבנו .האציל הקיסרי
הנרי ה-6, שהוכתר כעולל ,למלך צרפת ואנגליה
.היה יורשו של מלך זה
אך בחייו שלחו כה רבים ,ידם במלוכה
,עד כי איבדו את צרפת
והקיזו את דמה ,של אנגליה
דבר שנראה פעמים רבות .על בימתנו
,ולמענם
קבלו זאת .כיד הדימיון הטובה עליכם
"הנרי החמישי"
:הפקת כתוביות אולפני אלרום
הובא, תוקן וסונכרן ע"י אלמוני_פלמוני