בשיא עוצמתה, האמפריה הרומאית הייתה עצומה,
והשתרעה ממדבריות אפריקה עד לגבולות צפון אנגליה.
יותר מרבע מאוכלוסית העולם חיה את חייה ומתה,
תחת שלטון הקיסרים.
בחורף שנת 180 לספירה הנוצרית, מלחמת 12 השנים של הקיסר מרקוס אאורליוס,
נגד השבטים הברבריים בגרמניה התקרבה לסיומה.
רק מאחז עיקש אחד עומד בדרכו של הנצחון הרומאי,
ובדרכו של השלום הנכסף ברחבי האמפריה כולה.
גרמניה.
אדוני. -גנרל.
אדוני.
רזים ורעבים.
עדיין כלום? -אין שום סימן.
לפני כמה זמן הוא יצא? -כמעט שעתיים.
הם יילחמו, אדוני? -עוד מעט נדע.
חייל, ציוויתי עליך להעביר את הבליסטראות קדימה.
הן מחוץ לטווח. -הטווח מתאים.
והסכנה לפרשים... -היא סבירה. מוסכם?
הם אומרים לא.
הירגע! הירגע!
אנשים אמורים לדעת כשהם מובסים.
אתה היית יודע, קווינטוס?
הייתי יודע?
כוח וכבוד. -כוח וכבוד.
בסימן שלי, שחררו את אש הגהינום.
טענו את הבליסטראות.
חיל הרגלים, היכון לתזוזה.
קשתים היכונו. -קשתים!
לטעון! -לטעון!
אחים!
מקסימוס!
בעוד שלושה שבועות מעכשיו, אקצור את היבול בשדותיי.
דמיינו היכן תהיו אתם, וכך זה יהיה.
שמרו על חזית אחת! הישארו אתי!
אם תגלו שאתם לבד,
רוכבים בשדות ירוקים, כשהשמש מולכם,
אל תדאגו.
כי אתם בגן עדן (במיתולוגיה היוונית), ואתם כבר מתים!
אחיי,
מה שאנו עושים בחיינו,
מהדהד לנצח.
משכו!
משכו! משכו!