אנחנו מבלים כל כך הרבה זמן מחיינו" ,בצלו של המוות הפתאומי
.עד שהכל איבד משמעות
.החיים בדרך כלל מורכבים
:כאן הם אכזריים בפשטותם
,תאכל כל עוד אפשר
,תישן כל עוד אפשר
,שמור על מורל גבוה ואל תיכנע לייאוש
.אפילו חיוך מלאכותי עדיף ממבט מלא חרדה
.הדאגות לא בריאות לאדם
".פרסיוול פנוויק
.הכרזת מלחמה. גרמניה תוקפת את רוסיה
.המלחמה הגדולה. בריטניה נגד גרמניה
.הטורקים מצטרפים למלחמה, תקפו את רוסיה
.בריטניה הכריזה מלחמה על הטורקים
.תמורות משמעותיות תלויות בדרדנלים
,כשהחלה מלחמת העולם ה-1
.גברים בבריטניה ובמושבותיה מיהרו להתגייס
,ג'ו מארי, כורה בן 18 ממחוז דורהאם
.התגייס גם הוא, למורת רוחה של אמו
?מדוע התגייסתי"
.פשוט חשבתי שאני מוכרח
,משהו אמר לי שעליי לעשות זאת
וזו הייתה ההזדמנות הגדולה שלי .לראות את העולם
.אל תדאגי, אימא, אחזור בשלום
".ג'ו מארי
גאי נייטינגייל היה קצין בשירות סדיר בן 23
.ששירת בדיוויזיה ה-29
גאי נייטינגייל היה בנה .של האימפריה הבריטית
נייג'ל סטיל - - מוזיאון המלחמה האימפריאלי
.הוא היה אציל שנולד וגדל בבריטניה
הוא למד בבי"ס צבאי .ולאחר מכן התגייס לרגימנט שלו
,כמו קצינים רבים אחרים בתקופתו
,הצבא והרגימנט מילאו את כל חייו
.והפכו לחלק בלתי נפרד ממנו
.הוא היה מחויב מאוד לרגימנט שלו
.סלאח א-דין עדיל היה קצין במפקדת הדרדנלים
.אשתו, סירט, גרה באיסטנבול ובדיוק ילדה
.התינוקת שזה אך נולדה הייתה בתם הבכורה
.‏4 בנובמבר, 1914"
,סירט יקירתי הנאמנה
,צר לי מאוד שבנסיבות הקיימות
,לא אוכל לראות לצערי את פנייך המתוקות
.בעודך מטפלת באהבה בילדתנו
.אני מתפלל שתזכו לבריאות ושלווה
.אני מקווה שתקופה איומה זו תזכה לסוף טוב
".סלאח א-דין עדיל
- (האימפריה העות'מאנית (טורקיה -
.‏19 בפברואר, 1915
היום שבו החלה מתקפת הציים של בריטניה וצרפת .על הדרדרנלים
התוכנית הייתה להפליג ,דרך הבירה העות'מאנית, איסטנבול
,לרסק את האימפריה העות'מאנית כליל
מכיוון שלא ניתן היה ,לשלוח חיילים מהחזית המערבית
,המבצע בוצע על ידי ספינות בלבד
.ללא החפה כלל, לפי התוכנית
,מזכיר המדינה והמלחמה של בריטניה ,לורד קיצ'נר
,והלורד הראשון של האדמירליות ,וינסטון צ'רצ'יל, הגו את התוכנית
.בלי לבדוק דוחות מודיעין מוקדמים יותר
.מסוכן מאוד
.מבצע קשה במיוחד
.לא משתלם
.האבדות יהיו כבדות
,אחרי שיעברו את הדרדנלים .אין להם מושג מה לעשות
רובין פראיור - - אוניברסיטת ניו סאות' וולס
,ההנחה שהטורקים ייכנעו מיד
.כולם קיוו וייחלו לכך
הספינות הבריטיות ירשימו את הטורקים ,ויפחידו אותם עד כדי כך
,שכשהצי ייכנס לאיסטנבול
.הטורקים ייכנעו מיד
.זו התוכנית הבריטית
,אבל במשך שלושה שבועות
מועצת המלחמה החליטה לשלוח לאזור ,את החיילים הבריטים
ולהשתמש בחיילים האוסטרלים והניו זילנדים .שהתאמנו במצרים
ג'ורג' בולינגר היה פקיד בנק .מניו פלימות', ניו זילנד
אביו הגרמני היגר לניו זילנד .בסוף שנות ה-70 של המאה ה-19
,'ממרומי גובהו, 1.93 מ
הוא היה אחד מהחיילים הגבוהים ביותר .בחיל המשלוח הניו זילנדי
,"וולטר לדלי, שנודע גם בשם "ביל
.היה מהחיילים הנמוכים ביותר בצבא ניו זילנד
'הוא עבד כמפעיל טלגרף בקרייסטצ'רץ .כשפרצה המלחמה
,לדלי בן ה-31 היה נוצרי אדוק
.ויומנו היה מלא בפסוקים מהתנ"ך
,אליס סיילאס היה צייר בן 30 מלונדון
.שהיגר לאוסטרליה ב-1907
,עם פרוץ המלחמה ,הוא התגייס בעל כורחו כאתת
.לאחר שחכך בדעתו מספר פעמים
.אני שונא ספרי מלחמות, חיילים ולחימה"
,לא קראתי עיתון מאז החלה המלחמה
,כל מה שאני יודע שהוא המלחמה בעיצומה ,שאני תורם את חלקי
.ושאשמח כשכל זה ייגמר
.אני מתעב את החיים האיומים האלה
".אליס סיילאס
אוליבר קמברלנד התגייס ,לכוח האימפריאלי האוסטרלי
.רק כדי להיות לצד אחיו הצעיר, ג'ו
.שניהם כתבו לעתים תכופות לאחותם, אונה
.היא זו שגידלה אותם לאחר מות הוריהם
,אונה היקרה"
לא יכולתי לראות את ג'ו מתגייס ,ולהישאר מאחור לבדי
,ואני חושב שהמצב יהיה טוב יותר .עכשיו ששנינו יחד
אני מבטיח שלעולם לא אשאיר את ג'ו ,פצוע בשדה הקרב
,כל עוד כוחי במותניי, אשא אותו
.ואני יודע כי הוא ינהג כך עבורי
".אוליבר
.קהיר, מצרים, 12 במרץ, 1915"
,אונה היקרה
סיימנו את האימונים ואנחנו ממתינים לפקודות .שישלחו אותנו לחזית
,אשמח מאוד כשזה יקרה
.כי לא יהיה לנו משעמם כפי שקורה כאן
,הם צריכים להעמיד את כולנו בקו היורים
.כדי שנוכל לחסל את הגרמנים בהקדם האפשרי
".אחיך האוהב, ג'ו
,אפשר להבין ממכתביהם שבעיניהם .המשימה הייתה פשוטה מאוד
לס קרליון - - סופר
.הם התנדבו להתגייס לצבא
.ההחלטה הזאת לא התקבלה אחרי התלבטויות קשות
במובן הזה, הם אינם שונים .מאלפי האוסטרלים האחרים
.‏18 במרץ
,כשהציפיות בכל העולם הולכות ומתגברות
‏18 ספינות מלחמה בריטיות וצרפתיות ,התקרבו אל הדרדרנלים
.לקראת מתקפה מכרעת
לונטננט קולנול סלאח א-דין עדיל
,קפטן הילמי ביי, מפקד הביצורים במג'ידייה
.מסר פקודות אחרונות לפני הקרב
.שאיש לא יבזבז את זמנו על מתים ופצועים"
.אם אמות, חילפו על פניי והמשיכו הלאה
.אם אפצע, התעלמו ממני
.כך אנהג גם אני
.מחליפים עבור המתים והפצועים כבר נקבעו
.אל תצפו לגמול במלחמה
.זאת איני יכול ואיני מוכן להבטיח
".קפטן הילמי
,ידעתי שאם אתעכב עוד יותר" .הנזק שייגרם למג'ידייה יהיה כבד יותר
.קיבלתי על עצמי אחריות מלאה ופתחתי בירי
,אבל מכיוון שהתחלתי לירות לבדי .כמעט כל הספינות מיקדו בנו את הירי שלהן
הסוללה נעשתה חנוקה מעשן .בגלל הפגזים שנחתו בה
,סמלי הארטילריה בקושי ראו את הים ".שלא לדבר על המטרות שלהם
.לקראת השעה אחת, הקרב הגיע לשיאו
.דו"ח מצב שודר לאיסטנבול מדי עשר דקות
מספר רסיסי פגזים החלו לנחות" .סמוך לעמדת התצפית שלנו
".סלאח א-דין עדיל
אבל תותחי ההוביצר הניידים ,והביצורים הטורקיים
.החלו להסב נזקים לספינות
בשעה 14:00, הרעיד פיצוץ" ".את הספינה 'בובה', שכבר ניזוקה קשות
- "בובה" -
,ה'בובה' שקעה בתוך פחות משתי דקות"
.עם כל 600 המלחים הצרפתים על סיפונה
,כשה'בובה' שקעה בשעה 14:00
היא השפיעה עמוקות על המורל של כולם .כי טביעתה נראתה מכל כיוון
החיילים ניצלו הפוגה זו בקרב
.לניקוי קני הרובים וסדני התותחים
".סלאח א-דין עדיל
,בתוך כמה שעות
אירזיסטבל" ו"אושן" עלו על מוקשים" .וטבעו באותו אזור
.עד השעה שבע בערב, הכל נגמר
הספינות עלו על מוקשים שהונחו שם עשרה .ימים קודם לכן על ידי החבלן הטורקי, נוסרט
האזור הזה דווח כבטוח על ידי המודיעין .של "מדינות ההסכמה" לפני ההתקפה
.שליש מספינותיהם טבעו או ניזוקו קשות
.לתותחים הטורקיים עוד נותרה שפע תחמושת
הבריטים והצרפתים יכולים לבצע שתי התקפות .נוספות עד שלא יישארו להם כלל ספינות
,ב-22 במרץ, ארבעה ימים מתחילת ההתקפה
,מפקד הצבא הבריטי, גנרל סר איאן המילטון
,ומפקד הצי, תת אדמירל ג'ון דה רובק
.החליטו להנחית צבא בחצי האי גליפולי
,המטרה הייתה להכניע את קו ההגנה בחוף
.לפני שהצי יחדש את ניסיון התקדמותו
- סודי -
קיצ'נר אישר את התוכנית .וצ'רצ'יל הציע את תמיכתו
- סודי -
.שום גורם בריטי בעל סמכות לא הביע התנגדות
,ב-24 במרץ
,הגנרל הגרמני, אוטו לימן פון זאנדרס
קיבל את הפיקוד על 65 אלף חיילים טורקים .במטרה להגן על חצי האי גליפולי
- הדרדנלים -
,כחלק מתוכניתו של המילטון ,הצרפתים היו אמורים לנחות בחוף האסייתי
,והבריטים בחמישה חופים שונים
.בקצהו הדרומי של גליפולי
,הכוחות האוסטרלים והניו זילנדים ,שנודעו בשם אנזא"ק
.היו אמורים לנחות צפונה משם
,לאחר הנחיתה ,הכוחות תכננו להתקדם לעומק היבשה
.לתפוס את השטחים השולטים ולאבטח את קו החוף
זו הייתה תוכנית מורכבת וחסרת גמישות .שהתבססה על לוח זמנים נוקשה
,לדעתי", אמר המילטון" ."עיקר הקושי היה להנחית את הצבא בחוף"
.הוא ציפה שהטורקים יתקפו מיד עם הנחיתה
.נדמה לי שהם לא ממש ישבו וחשבו על זה
כריסטופר פוגסלי - - האקדמיה הצבאית המלכותית
.הבעיה הייתה הקושי המיידי של החפת הצבא
,לאן יתקדם הצבא הזה
,כיצד הוא יילחם
.זו כבר הבעיה של מחר
היה חוסר חמור בידע ,לגבי מצבו האמיתי של הצבא הטורקי
ומעל לכל, היה חוסר בהבנה
לגבי האופן שבו ינהגו אותם חיילים .שנלחמים למען המולדת שלהם
.הנחיתה תוכננה ליום ראשון, 25 באפריל
.‏15 באפריל"
אני לא מאמין שבכל דקה .אנו מתקרבים עוד ועוד אל תותחי האויב
".אליס סיילאס
.‏"23 באפריל
,אמי היקרה
.אני מצפה בקוצר רוח להגיע לחוף
,ננחת ביום ראשון בבוקר עם שחר .אנחנו החיילים הראשונים שיעשו זאת
".בנך, גאי
.גליפולי"
,סירט היקרה
אני מוביל את הדיוויזיה שלי .אל קווי החזית היום
,אני מתפלל לאל שיביא לנו ניצחון
.ושולח באהבה נשיקות לך ולילדתנו
ייתכן שיהיה קשה מאוד .לשלוח מכתבים מעתה והלאה
.אשתדל לעדכן אותך
אני מפקיד אותך בידי האל ובידי אחי .שישמרו עלייך
".סלאח א-דין עדיל
.‏"23 באפריל
.פקודות המבצע נמסרו לנו
.מספר ספינות אוסטרליות עגנו ללילה
,חיילינו רגועים מאוד
.וחושבים על מה שמחכה להם
עליהם לפלוש למדינת אויב .תחת עיני הביצורים שלה
חיילי הרגלים נוחתים לבדם .בסיוע ספינות המלחמה שלנו
".ג'ורג' בולינגר
,בחצות ליל ה-25 באפריל
הספינות הבריטיות והאוסטרליות .יצאו לכיוון חופי גליפולי
,בשעה 03:00 .הספינות האוסטרליות החלו להתקרב לעבר החוף
,אחותי היקרה" .לעולם לא תדעי מה עומד לקרות
,אם יקרה משהו לי או לאוליבר ,אל תתעצבי
,כי עלייך לזכור, אונה היקרה
.שאלפי אחיות מאבדות את אחיהן מדי יום
,אל תתני למכתב הזה לצער אותך
.כי עדיין איננו מתים
.למעשה, מעולם לא הרגשתי טוב יותר
עוד לא נולד הטורקי או הגרמני ,שיהרוג בן למשפחת קמברלנד
.ועוד לא נוצר הקליע שיעשה זאת
".מאחייך האוהבים, אוליב וג'ו
,בשעה 04:30 ראשוני החיילים האוסטרלים נחתו
.והפתיעו 200 חיילים טורקים שהגנו על החוף
.גם האוסטרלים הופתעו
,הם נתקלו בחוף צר עם צוקים תלולים
.וערוצי נחל עם שיחים סבוכים
,במקום לנחות בקו חזית באורך 3,000 מטרים
.הם נחתו בקו חזית שאורכו 600 עד 800 מטרים
אשלי אקינס - - מוזיאון המלחמה האוסטרלי
.דבר שגרם לתסבוכת רצינית בחוף
.הספינות והחיילים פתאום התערבבו
למרות הבלבול, האוסטרלים נעו במהירות .לעומק היבשה והשתלטו על הגבעות
רק עשרה מתוך 200 חיילים טורקים .שרדו את ההתקפה
.השורדים נלחמו תוך כדי נסיגה
.הטורקים נזקקו לתגבורת במהירות
,הכוח הטורקי הקרוב ביותר היה הרגימנט ה-27
.שחנה שבעה קילומטרים משם
.מפקדו היה לוטננט קולונל מהמט שפיק
.יכולנו לשמוע את שאגות הרובים הרבים ממרחק"
שאגות אלו פירושן שרק קומץ מחברינו החיילים ,מהרגימנט באריבורנו
,הרחק מכל סיוע ,ניסו למלא את חובתם תחת קושי רב
.נגד אויב בעליונות מספרית אדירה
".מהמט שפיק
בשעה 05:45, מהמט שפיק החל לצעוד ,במטרה לעצור את התקדמות האוסטרלים
.אך הוא נזקק לשעתיים כדי להגיע
,בעוד המתקפה האוסטרלית נמשכת
הבריטים שיגרו את הכוח העיקרי של המילטון .לנחיתה בנקודה דרומית יותר
קו החוף שאורכו שישה קילומטרים ויועד להתקפה
נשמר על ידי גדוד טורקי אחד בלבד .שמנה 1,000 חיילים
,בשעה 05:00 .הספינות פתחו באש על קו החוף הטורקי
,מחמוד סברי, מפקד הגדוד .צפה בהפגזות מהגבעות
.פגזים רבים התפוצצו זה אחר זה"
השוחות שנחפרו כדי להגן על החיילים .הפכו כעת לקבריהם
אלו שנותרו בחיים בשוחות המופגזות
מצאו מחסה במכתשים שנוצרו
.ובנו שוחות חדשות
".מייג'ור מחמוד סברי
הנחיתה הצרפתית ושלוש מהנחיתות הבריטיות .הושלמו בקלות יחסית
.אך נותרו עוד שני חופים חשובים
,עם נחיתתם במפרץ טקה החיילים הבריטים ספגו אבדות
.עקב אש כבדה מצד הטורקים
למרות זאת, הם הצליחו להשתלט על החוף
.ולתפוס את העמדות הטורקיות על הצוקים
הצלחת מבצע הנחיתה כולו הייתה תלויה כעת .בנחיתה במפרץ ארטואורול
לשון הים הטבעית הזאת
נשמרה על ידי 70 חיילים בלבד ,בפיקודו של סמל יאהיה
.אך הם היו ממוקמים היטב
,"ספינת הפחם הישנה, "ריבר קלייד ,שנשאה חיילים וביניהם גאי נייטינגייל
.התקרבה למפרץ ארטואורול לצד סירות נוספות
.06:22"
.הגענו לחוף בצורה חלקה
.אין התנגדות
.הנחיתה תתבצע ללא קרב
".לוטננט קולונל וויר דה לאנסי ויליאמס
.06:25"
.כפות רגלינו כמעט דורכות על החוף
".מהומת אלוהים פורצת סביבם
.06:35"
.הקשר עם החוף רעוע מאוד
,ברגע שכל סירה התקרבה לחוף .צלפים חיסלו את המשוטאים
הסירות התחילו להיסחף .ואש נחתה עליהם ממכונות ירייה
,אפשר היה לראות חיילים נופלים בכל פינה
,ומתוך 40 החיילים הראשונים ,רק שלושה הגיעו לחוף
.שלושתם היו פצועים
.המקום הפך למלכודת מוות
".גאי נייטינגייל
בתוך 15 דקות, החיילים בסירות הפתוחות ,ירדו במספרם מ-700 ל-300
.כאשר רובם פצועים
,לאחר זמן מה" ,הבחנתי בחיילים ששקעו עקב תשישות
.ועקב אובדן דם וטבעו
המים לכל אורך החוף וסביב הסירות .היו אדומים מדם
,החוף היה עמוס כולו בגופות מהסירות
.ובכמה מהפצועים שהצליחו לנחות
.חלקם זחלו לחוף ותפסו מחסה תחת סוללה
".לוטננט קולונל הנרי טיזארד
סוללת החוף שגובהה 90 ס"מ
.הייתה ההבדל בין חיים למוות
,אילו הטורקים היו מפרקים סוללה זו
איש מהחיילים הבריטים שנחתו בחוף .לא היה שורד
.למרבה המזל, היא נותרה שם
,כש"ריבר קלייד" עלתה על שרטון
.הגשר הצף שאמור היה לחבר בינה לחוף קרס
,על כן, הקברניט שלה, המפקד אדוארד אנווין
.קפץ למים יחד עם מלח נוסף
,למרות האש הכבדה
הם חיברו יחדיו מספר מצופים .והצליחו ליצור גשר מאולתר
אנווין ייצב את החבלים .בעודו מעגן אותם על גופו שלו
"לאחר מכן הוא סימן לצוות ה"ריבר קלייד .להתחיל לפרוק מן הספינה
המפקדים והקצינים שלפו את חרבותיהם"
,ושלחו את החיילים במורד הסולמות
אבל הם זוהו .ולא הצליחו לחמוק מהקליעים הטורקים
.כל קליע שירו חיילינו פגע במטרה"
,למעשה, במקרים רבים .קליע אחד הצליח לפגוע במספר חיילי אויב
".מייג'ור מחמוד סברי
שלושה מכל חמישה חיילים שניסו לנחות .מסיפון ה"ריבר קלייד" נפגעו
גאי נייטינגייל נחת בבטחה ,על דוברה ששימשה כמזח
,אבל הדוברה הייתה עמוסה במתים ופצועים
.ולכן הוא קיבל פקודה לחזור לספינה
,הוא נחת פעם שנייה .בהמשך אותו יום, ללא פגע
הוא ככל הנראה היה האדם הראשון ,"שנחת פעמיים מסיפון "ריבר קלייד
.ושיצא מהיום הזה ללא פגע
יותר מ-1,000 חללים ספגו הבריטים .במפרץ ארטואורול
.הנחיתה נכשלה
- גליפולי -
,עד 08:00, באריבורנו
,‏8,000 אוסטרלים מילאו את החוף
.ביניהם גם אוליבר וג'ו קמברלנד
,באותה שעה, לוטננט קולונל מוסטפה כמאל ,מפקד הדיוויזיה ה-19
.יצא לדרך במטרה לעצור את הנחיתה האוסטרלית
.בשעה 08:00, מהמט שפיק הגיע לנקודת הנחיתה
.בשעה 08:30, הוא תקף
המתקפה של מהמט שפיק .גרמה לבלבול בקרב האוסטרלים
.בכל מקום נותרו חיילים פצועים ומקרטעים
.חיילים חיפשו אחר קצינים ופקודות
.רבים הלכו לאיבוד בשטח הטרשי
ביל לדלי היה אחד מהניו זילנדים .שעלו לחוף סביב השעה 10:30
.כשקפצתי החוצה מהסירה, המים הגיעו לצווארי"
החזקתי את הרובה מעל לראשי .ודידיתי לעבר החוף
,אבל באמצע הדרך אליו ,דרכתי בבור בקרקעית הים
.ושקעתי מתחת למים
איבדתי את הרובה שלי אבל הצלחתי .לחלץ עצמי מהבור והגעתי לחוף
השגתי במהרה רובה מחייל אוסטרלי הרוג
.והצטרפתי לשאר האתתים
".ביל לדלי
בשעה שאוליבר קמברלנד ,מיהר לטפס על אחד מהצוקים
הוא נורה בירכו .והוחזר אל החוף עם שאר הפצועים
,בכל רחבי חצי האי .תוכניות לפינוי הפצועים השתבשו כליל
בספינות בתי החולים נוצרה במהירות .צפיפות יתר והצוותים כרעו תחת העומס
ספינות שנשאו פרדות וסוסים .הפכו לספינות להובלת פצועים לבתי חולים
רוב הפצועים על החוף חיכו יומיים .עד שפונו לספינות
פצועים רבים מתו במהלך המסע חזרה .לבתי החולים באלכסנדריה
,השאר דיממו למוות על החוף .בעודם ממתינים לסיוע
,לוטננט קולונל פרסיוול פנוויק ,רופא ניו זילנדי
.מיהר לטפל בפצועים ברגע שנחת בחוף
,בשלב מסוים" יותר מ-400 חיילים שכבו על האבנים
.והמתינו שיישאו אותם אל הספינות
,חבשתי כמה מהם שרק יכולתי .אבל אלה היו רגעים איומים
.ההפגזות לא פסקו לרגע
,בחור מסכן אחד ,שנורה בפיו ובלשונו, לא יכול היה לדבר
:אבל כתב על פיסת נייר
.'אחלים בקרוב, הכו בהם שוב'
".פרסיוול פנוויק
,בשעה 10:00
חיילים של מהמט שפיט מצאו עצמם .תחת אש אוסטרלית כבדה
האגף הימני שלו היה בפיקודו
.של קפטן חאליס מאושאק, חייל ותיק
אפשר היה לראות בפניו" .שהוא לא האמין שהמצב הנוכחי לטובתנו
,ניסיתי לפרש את מבטו שהלך והחוויר
.ואת עיניו שהלכו ואיבדו ביטחון
,אבל לא היה צורך לחשוב על כך לעומק
מכיוון שבד החאקי על זרועו השמאלית ,והלך והאדים
.וטיפות דם הצטברו על קצות אצבעותיו
".לוטננט אהמט מוג'יב
חאליס נורה בזרועו .אבל המשיך לפקד על חייליו
לפני שעזב, הוא פקד על חייליו להילחם
.ולהגן על החזית עד האחרון שבהם
.אנחנו מתמוססים לאיטנו"
.קו האש שלנו הולך ונמוג
.נותרו בין 40 ל-50 רובים שמבצעים ירי
הגיע העת לשלוח שליח ".שימסור כי אנו עומדים למות
,סביב השעה 10:30
.מוסטפה כמאל הגיע בראש הרגימנט ה-57
.הוא קיבל פיקוד על החזית כולה ויצא להתקפה
.הקרב על השטחים השולטים יצא לדרך
.זו לא הייתה מתקפה רגילה"
.כולם היו רעבים להצלחה או למוות
:הוספתי לפקודיי עוד פקודה מילולית
,'אני לא פוקד עליכם להילחם .'אני פוקד עליכם למות
".מוסטפה כמאל
,הוא היה גאון ביכולת שלו לצמצם את הבעיות
ומה שהעסיק אותו באותו יום ראשון :היה עניין אחד ויחיד
,לא משנה במה זה יעלה לנו"
.אסור לנו לאבד את הצוקים
עלינו לעשות כל שביכולתנו ".למנוע מהאוסטרלים לשלוט בצוקים
,במהלך הקרב העיקש, הכפר הקטן, קיליצ'באייר
.עבר מצד לצד חמש פעמים
.עכשיו כמה מהחבר'ה נפגעו"
.גניחות וצרחות נשמעות מכל עבר
,קריאות לתחמושת ולאלונקאים
אבל לא ברור לי כיצד ניתן לסחוב אלונקות .במעלה המדרונות האלה
.עכשיו מתחילים לחלץ חלק מהגופות בשוחות .זה נורא
.אני תוהה כמה זמן אוכל לעמוד בזה
".אליס סיילאס
,הפצועים מילאו את רצועות החוף
,וכעת, ג'ו קמברלנד היה אחד מהם .לאחר שנורה מתחת למותן
עם רדת הליל, מוסטפה כמאל וחייליו .החזיקו בכל השטחים השולטים
‏4,000 טורקים הצליחו לעצור
.את כוח אנזא"ק שעלה עליהם פי שלושה במספרו
,מרגע שהחושך ירד, בסדולבהאיר
.החיילים הנותרים ב"ריבר קלייד" עלו לחוף
,בסדולבהאיר ובאריבורנו .שני הצדדים ספגו אבדות קשות
.אחד מגדודיו של מוסטפה כמאל נמחק כליל
.אין לי מושג מתי השמש הגיעה מערבה היום"
.החשכה כיסתה את הים ואת הכל
,מאות מבניה של בריטניה שכבו על אדמתנו
.ולא יפקחו את עיניהם שוב לעולם
.הם שרועים להם במדים מוכתמים בדם
,הפנים המגולחות מעוררות סימפתיה במבט ראשון
.וגרמו לנו לתחושות של נקמה ורחמים
".לוטננט אהמט מוג'יב
מאות חללים משני הצדדים .שכבו בין קווי החזית בשטח ההפקר
.גופות רבות חולצו רק לאחר שנים
.אני בהחלט נדהם מכך שעודני חי"
.לא יכולתי לדמיין יום מסויט יותר
".פרסיוול פנוויק
.זו הייתה רק ההתחלה
,אונה היקרה"
,אני מניח שקיבלת את מכתבי האחרון .שבו סיפרתי על פציעתי הקלה
מצבי טוב למדי כעת .ואני מצפה לחזור לחזית בכל רגע
,אבל אונה, התכונני לבשורה הקשה מכל
.אם היא טרם הגיעה לאוזנייך
.ג'ו איננו
הוא מת מפצעיו בבית החולים באלכסנדריה .ב-5 במאי
.כשראיתי את הרשימה, לא ידעתי מה לעשות
,שוטטתי ברחובות כמעט אחוז טירוף .חשתי בודד כל כך
,החלטתי להודיע לך בהקדם האפשרי
,כי אני מאמין שתמיד טוב לדעת את האמת .עצובה ככל שתהיה
.הוא מת למען ארצו, אונה
.אני יודע מה תרגישי
.האל יעזור לך לשאת את הבשורה
".אחיך האוהב, אוליבר
.סה"כ עד כה: 5,000 חללים"
.בערך שלושה הרוגים לכל מטר קרקע שנכבש
,מבחינת הדיוויזיה הניו זילנדית-אוסטרלית
.'המפרץ שינה את שמו ל'מפרץ אנזאק
.השם לא חשוב
.'אולי יום אחד הוא ייקרא 'מפרץ חוף הדמים
.אלוהים יודע ששילמנו מחיר כבד עבורו
".פרסיוול פנוויק
מניין ההרוגים בשני הצדדים .עלה על 10 אלפים
.בגליפולי שהו כבר יותר מ-100 אלף חיילים
הצרפתים נחתו והשתלטו על האגף הימני .של "מדינות ההסכמה" בסדולבאהיר
בריגדה הודית שכללה סיקים, פנג'אבים ובני גורקה
.הצטרפה למדינות ההסכמה
התגבורת הטורקית זרמה גם היא ללא הפסק .מכל רחבי אנטוליה
בקרב על קיליצ'באייר באריבורנו
,ובקרב הראשון של קריתיה בסדולבאהיר
.כל צד תקף ללא הרף, ביום ובלילה
.‏30 באפריל"
קליע עבר דרך המכנס שלי .ובין שתי רגליו של אוסטרלי
.ישנם כובעים מחוררים רבים
.פחיות שימורים הצילו חיי רבים
,לפני רגע חדלתי מלחימה כדי להעיף מבט
.וקליע פילח את כובעי
".ג'ורג' בולינגר
הטורקים תקפו שוב ושוב" ,'תוך כדי קריאות 'אללה
,חיסלנו אותם בהמוניהם
,ורק לאחר שהתקרבו אלינו מספיק .הצלחנו לשפד אותם בכידונים
,שבינו 300 חיילים ויכולנו לשבות 3,000
.אבל העדפנו לירות בהם
,כל הנחלים התמלאו דם
.וערימות המתים הן מראה מלבב
".גאי נייטינגייל
חיילים משני הצדדים נשארו בקו האש .במשך ימים שלמים ללא שינה
,גם כאשר עברו לעורף
,הם נאלצו לפרוק אספקה, לחפור שוחות
.איש מאיתנו לא ישן באותו לילה"
,חילופי האש נמשכו בינינו לבין האויב
ובו בזמן ניסינו .לחפור שוחות ולבנות ביצורים
,הכל בוצע בשעות הלילה .כדי להסתיר זאת מעיני האויב
".לוטננט מונים מוסטפה
,במספר מקומות, במיוחד באריבורנו
המרחקים בין השוחות .עמדו על חמישה מטרים בלבד
.הרמת הראש מעל שקי החול פירושה מוות מיידי
.רימונים נזרקו מצד לצד
חיילים כיסו אותם בשקי חול
.או זרקו אותם בחזרה בטרם התפוצצו
.לא היה מקום אחד בטוח בגליפולי
השוחות, החופים והמחפורות
.ספגו הפגזות ואש צלפים ללא הפסקה
,תראו לי אדם שאומר שאינו מפחד מפגזים"
.ואני אראה לכם שקרן
ג'ורג' וושינגטון אמר שהוא אהב לשמוע ,את הקליעים שורקים מעל ראשו
".אבל הוא לא נלחם במלחמה שלי. ג'ו מארי
.היום אחה"צ, חלקי גופות נפלו עלינו משמיים"
האויב שיגר פגז מן הים .אבל לא יכולנו לשמוע אותו
.חייל אחד ניקה את ראשו על גבעה ליד הים
הפגז קרע את גופו של החייל לגזרים
.והעיף פיסות מגופו לשמיים
".איסמעיל האקי
,כשאני רואה את הבחורים יוצאים אל החזית"
.אני תוהה לעתים קרובות כמה מהם חוזרים
,כמה דקות אחרי שהגיעו ,בדרך כלל נשמעת צרחה
!'ואחריה הקריאה האיומה, 'אלונקה
.ואז גוש הבשר המעוות נישא החוצה
.בפינות השוחות נערמים חלקי גוף וגפיים
".אליס סיילאס
,ב-6 במאי
כוחות מדינות ההסכמה תקפו את הקווים .הטורקיים בתקווה לכבוש את גבעת אלצ'יטפה
.לא יכולנו לראות מה מקור הירי"
.נשכבנו על הקרקע
.המשכנו לזחול, אבל הקליעים פגעו סביבנו
.חלק פגעו בתרמילים שלנו, חלק פגעו לפנינו
,הורטון המסכן
.קליע פגע היישר בראשו
.הורטון המסכן
.אני חושב שהוא אפילו לא היה בן 16
".ג'ו מארי
.ההתקפה נכשלה
מייג'ור ג'נרל האנטר-וסטון
.הורה לחזור על המתקפה למחרת
.היא נכשלה שוב
,אמי היקרה"
הובלתי את הבחורים מדבלין ,ואחרי שהצלחנו להעלות לשם 200 איש
הטורקים פתחו עלינו באש צולבת .משתי מכונות ירייה
,מבין ששת הראשונים שעלו לשם .אני היחיד שלא נפגע
.יצאתי מזה במזל
קליע פספס אותי בשני מילימטרים
.ופגע בצווארו של החייל לידי
".בנך, גאי
האנטר-וסטון הורה על מתקפה דומה .זה היום השלישי ברציפות
,הפעם, הניו זילנדים והאוסטרלים מאריבורנו
.קיבלו גם כן פקודות להתכונן להתקפה
.עוד יום מסתיים לו"
עם שקיעת השמש, אנשים רגילים .מתכוננים לבואו של הלילה ולמנוחה שלווה
.אנחנו מתכוננים לחלום בלהות
".ג'ו מארי
.הגעתי לקו הירי תשוש"
.קליעים שרקו סביבי
.ייחלתי שאחד מהם יפגע בי, הייתי הרוס
את פניי קידמה בפתאומיות .אש קטלנית ממכונת ירייה
".ביל לדלי
.ההתקפה שוב התנפצה לרסיסים
בשעה 15:00, האנטר-וסטון הורה לניו זילנדים .לחדש את ההתקפה
.דבר לא השתנה
גנרל איאן המילטון הגיע לחוף .והורה על מתקפה נוספת
.הפעם, האוסטרלים התקדמו מימין לניו זילנדים
.שוב פעם, ההתקפה נכשלה
אחרי שלושה ימים, כוחות מדינות ההסכמה .הצליחו להתקדם ב-500 מטרים בלבד
.מניין ההרוגים הטורקים עמד על 2,000
מניין ההרוגים הכולל של מדינות ההסכמה .עמד על 6,000
.רק שליש מהגדוד של גאי נייטינגייל שרד
...התכנון והפיקוד בקרב השני של קריתיה - פיטר הארט - מוזיאון המלחמה האימפריאלי -
.היו איומים מצד הבריטים
.המטרות היו שאפתניות מדי באופן מגוחך
האסטרטגיה לא ייחסה כל חשיבות
.למספר החיילים ולמצבם וזה היה מגוחך
זה היה זלזול מוחלט בחיילים הטורקים .ובקווי ההגנה שלהם
חיילי הגדודים הנפלאים של 25 באפריל" ,הפכו כעת לשלדים מהלכים
.צללים של מי שהיו בעבר
".גנרל סר איאן המילטון
אין בכוונתי לדבר בגסות" ,על בעלי דרגות רמות משלי
.אבל נראה שהמלחמה הזאת מתנהלת בפיזור דעת
,הצי לא מצליח לאתר את תותחי האויב
,התחמושת לתותחים שלנו מועטה מאוד .'האספקה הרפואית כל הזמן 'בדרך
.זה מוזר
אני רוצה מאוד לשרוד ,כדי לשמוע את ההסברים
.אבל אני לא צופה שזה יקרה
".פרסיוול פנוויק
.משבר בממשלה
.ההתקפות הבריטיות נבלמו
.תחמושת מוגבלת
.בלונדון, הממשלה שרויה בסערה
...לבריטים לא היו מספיק משאבים
ג'ני מקלאוד - - אוניברסיטת אדינבורו
.להילחם גם בחזית המערבית וגם בגליפולי
היה עליהם לבחור באחת מהן
.והם בחזית המערבית ללא היסוס
.גליפולי תמיד נדחקה קצת הצידה
,ב-14 במאי
.כדי לדון בנושא גליפולי
.נכפה על צ'רצ'יל להתפטר
,בסופו של דבר נפלה הממשלה
ומועצת המלחמה הורכבה שוב .על ידי הקואליציה החדשה
אבל המועצה החדשה .לא התאספה במשך שלושה שבועות
.החיילים בגליפולי נותרו ברשות עצמם
.הממשלה לא הייתה מאוחדת מבחינת המטרות
.אתה לא יכול לנצח במלחמה ללא אחדות
המלחמה השפיעה על כולם .באימפריה העות'מאנית
הקרב נערך על אדמתם .והחדשות הגיעו אליהם במהירות
,רוב החיילים שנשלחו לצ'נקלה נהרגו מיד" .לפי הדיווחים
,לכן, אלו שהתכוננו לעזוב
.נישקו וחיבקו את משפחותיהם באהבה גדולה
הם הפגינו יחס חם ואוהב .לכל אחד מבני המשפחה בפעם האחרונה
גם אני נישקתי כך את אמי .והיא בכתה ללא הרף כשנפרדתי ממנה
לא אמרתי לה שנשלחתי לחזית הדרומית .כדי שתהיה פחות עצובה
".מונים מוסטפה
.שינה קצרה"
.חלומותיי מבעיתים כל כך שאני חושש לישון
אני עושה כל שביכולתי .להימנע מכתיבה תמציתית ביומן
אני יכול רק לקוות שיום אחד .אוכל לשכוח את כל זה
.‏16 במאי
.בלבי, אני יודע שאני גמור
אני לא רוצה לבצע טעות .שתעלה בחיי הבחורים האמיצים האלה
".אליס סיילאס
אליס סיילאס פונה כפצוע ,בשל פגיעה פסיכולוגית ב-18 במאי
.ואושפז למשך מספר חודשים
.ימיו כלוחם תמו
,במאי
.התנאים בשוחות הידרדרו
,התחממות מזג האוויר הגופות המרקיבות ותנאי היגיינה ירודים
.משכו נחילי זבובים לשוחות
השירותים" היו בסך הכל קופסאות או ארגזים" .עם חור בדפנות השוחות
היעדר התברואה וריבוי הזבובים .הביאו להפצת מחלות
צהבת, טיפוס הבטן, קדם-טיפוס הבטן והפרעות קרדיולוגיות
.הפכו את החיים בשוחות לקשים עוד יותר
,כמעט כולם, בשני הצדדים
.לא מדובר רק בשלשול רגיל
.אלה אנשים שקרביהם כמעט נשפכים החוצה
אלה אנשים שנאלצים לרוץ שירותים .‏10, 12, 14 ו-16 פעמים ביום
אלה אנשים שעור הישבן שלהם .מגורה ואדום כולו
.ללא נייר טואלט
הם מנקים את אחוריהם במו ידיהם
.ואז מחפשים קצת עשב לנקות בו את ידיהם
.זה לא עצר את הדיזנטריה
.בתנאים האלה, הדיזנטריה הפכה למגפה
,חיילים רבים הפכו לחלשים כל כך .עד שבקושי היו מסוגלים לעמוד
.רבים מהם פונו
חלקם אף נפלו לתוך תאי השירותים .וטבעו בהפרשות שלהם עצמם
במאי, תנאי הטיפול הרפואי השתפרו ,אצל מדינות ההסכמה
אבל בצד הטורקי, המחסור באספקה נמשך
.ולכן רופאים הכינו תרופות מאולתרות
פיסות כותנה ותחבושות משומשות הורתחו .בסודיום קרבונט לשימוש חוזר שוב ושוב
,הפצועים עדיין שוכבים על הקרקע החשופה"
.והתחבושות שלהם מטונפות מבוץ
,מאחר שחוסכים במורפיום
חיילים שנורו בראשם ובבטנם .סובלים מכאבי תופת
".ד"ר גיאורג מאייר
,בבוקר ה-19 במאי .‏40 אלף טורקים תקפו את חיילי אנזא"ק
.אבל חיילי אנזא"ק היו מוכנים להתקפה
מספר אוסטרלים שילמו מכיסם .כדי לקבל מקום בקו האש
,למרות גלי תקיפה שהושמדו בזה אחר זה .הטורקים המשיכו לתקוף
.ההתקפה הופסקה בצהרי היום למחרת
.כוחות אנזא"ק איבדו 600 חיילים
.הטורקים - 10 אלפים
יותר מ-3,000 טורקים .שכבו מתים בשטח שבין הקווים
,מנק עד לקאנליסירט
,ומשם עד למטה, לכיוון הים
.הדרך הייתה רצופת גופות
אפשר היה להגיע מהשוחות של אנזא"ק ,אל השוחות הטורקיות
.בלי לגעת כלל בקרקע
.בגלל הגופות שהתפזרו לכל עבר
,הגופות התנפחו במהירות
.והסירחון מהגוויות המרקיבות היה גרוע מתמיד
,חיילים רבים בשוחות נעשו חולים
הקיאו ללא הרף .ולא היו מסוגלים לאכול בגלל הריח
שביתת נשק נקבעה ל-24 במאי .לצורך קבורת המתים
:הקפטן הטורקי לידי אמר"
,'למראה הדבר הזה ,גם העדין ביותר ודאי מרגיש כמו ברברי
.והברברי ביותר ודאי מזיל דמעה'
.אחד מהטורקים הצביע על הקברים
.זו פוליטיקה', הוא אמר'
,ואז הוא הצביע על הגופות ואמר .'זו דיפלומטיה'
.אלוהים ירחם על כל החיילים המסכנים
".מייג'ור אוברי הרברט
,לראשונה מאז הנחיתות
,חיילים ראו במו עיניהם, מקרוב .את ההשלכות של הלוחמה המודרנית
,החללים הטורקים מילאו את הדרך"
עד כדי כך שאי אפשר היה לעבור בה .בלי לדרוך על הגופות
העוצמה האיומה וההרסנית של חומרי הנפץ .הפכה ניכרת מאוד
,בורות ענקיים מוקפים מעגלי גופות ,קרועות לגזרים
,גופה אחת שנחתכה לשניים
,החלק העליון לא היה בסביבה .כנראה היה רחוק משם
,פגז אחד ככל הנראה נפל והצית שריפה בשיח
.ותחתיו שכב חייל הרוג מפוחם עד העצם
,בכל מקום שאליו הסתכלת היו גופות .נפוחות, שחורות, מזוויעות
,ואת כל אלה אפפה צחנה מבחילה .שכמעט גרמה לך להקיא
במקום אחר, קצין טורקי הרוג ,שכב לא הרחק מהשוחה שלנו
.פניו כלפי מטה, אקדח בידו
,במקרים אחרים .הגופות הפכו לחלק מדופן השוחה עצמה
זה היה מראה נורא, הידיים והרגליים
.שבלטו מתוך החול תחת שקי החול
אני מתפלל לאלוהים שלעולם לא אראה שוב .מראה איום כל כך
.הסיוטים בוודאי ירדפו אותי לנצח
".פרסיוול פנוויק
,אחרי שביתת נשק בת שמונה שעות ,החיילים חזרו לשוחות שלהם
.וההרג התחדש
.אבל שני הצדדים למדו רבות על אויבם
.הם ראו אותו מקרוב .חלקם אף לחצו ידיים זה עם זה
.כבוד הדדי מעניין צמח ביניהם
,חיילי אנזא"ק החלו לקרוא לעבר הטורקים
."ג'אקו" או "ג'וני טורק"
,שני הצדדים המשיכו להילחם ולהרוג זה את זה
.אבל עם קצת יותר כבוד
,אחרי שביתת הנשק :האוסטרלים כתבו במכתביהם
,לא משנה מה חשבתם על הטורקי" ".הוא ג'נטלמן
.מאותו רגע ואילך נוצר מעין כבוד מוזר
ב-29 במאי, הטורקים פוצצו בור שפכים .לפני השוחות של אנזא"ק
.מעתה הקרב נערך מתחת לפני הקרקע
,שני הצדדים החלו לחפור לכיוון האויב
תוך שהם חולפים לעתים קרובות .מעל או מתחת למנהרות של הצד האחר
בתוך כמה שבועות, מבוך תת קרקעי .חילק בשתי וערב את חצי האי
.מה הם זוממים?" שאל קצין טורקי"
".מדינות ההסכמה עוד יחפרו מנהרה לאיסטנבול"
.ג'ו מארי התנדב לכרייה
.לחפור לעבר האויב זו משימה לא נעימה"
בכל פעם שהוא עוצר, גם אנחנו עוצרים ,ועד שאחד מהצדדים שב לחפור
איננו יודעים האם הוא מכין מוקש .שירים אותנו עד לשמיים
כמובן, הוא נמצא באותה דילמה
.מכיוון שבוודאי גם הוא שומע אותנו חופרים
".ג'ו מארי
,אחרי הפיצוצים
החיילים רצו קדימה כדי לכבוש
.ולבצר את המכתשים שיצר הפיצוץ
.לאחר מכן הם חוברו אל השוחות
.יום שלישי, 15 ביוני"
.חזרנו לשוחות שורצות הזבובים
,הסירחון של מתינו, ששוכבים לפנינו .פשוט נפלא
קשה לחשוב על הבחורים האלה .כעל בנים של אימהות
,בעודנו רואים מראות כאלה
בעיתונים מסוימים ממשיכים לטעון .שאנחנו נהנים מחיים כאלה
".ג'ורג' בולינגר
אנחנו מותשים לחלוטין" .מישיבה תחת הפגזות מדי יום
.אני חושב שהחיילים איבדו כל תחושה
,הם מתרחצים, מתבטלים ויושבים בנחת .מתעלמים לחלוטין מהפגזים
,וכשחייל מתפוצץ לחתיכות .הם בקושי טורחים להביע צער
.המלחמה היא גיהינום
באופן אישי, איבדתי תקווה .שניתן להמשיך לחיות אחרי חוויה כזאת
".פרסיוול פנוויק
לוטננט קולונל פרסיוול פנוויק
,פונה מאריבורנו ב-18 ביוני .כשהוא סובל מקדם-טיפוס הבטן
הוא המשיך לשרת ,בבתי החולים הניו זילנדיים באנגליה
.עד שהמלחמה נגמרה
,זמן קצר לאחר שפנוויק עזב את חצי האי
.אוליבר קמברלנד חזר אליו
.‏13 ביולי, 1915"
,אונה היקרה
.חזרתי לקו האש לפני כחודש ומצבי לא רע
הפציעה שלי החלימה היטב
.ולא יישאר לה כל זכר
?האם קיבלת מסר כלשהו מג'ו לאחר שנפצע
.הוא נקבר עוד לפני שנודע לי
.מסרי את אהבתי לכולם, אל תדאגי לי
".אוליבר
,בין 4 ל-12 ביוני, בסדולבאהיר
מדינות ההסכמה והטורקים
,כתשו זו את זו באחד מהקרבות הקטלניים ביותר
.שאי פעם נראו בחצי האי
,השיטות שלנו כאן מתבססות, כך נראה" .על התיאוריה שטקטיקה היא שטות
הדרך היחידה להצליח כאן ,היא להסתער קדימה בכל הכוח
,ללא סיוע, ללא עתודות
,ובסופו של דבר .אולי גם ללא גפה אחת או שתיים
".לוטננט רג'ינלד סייבורי
.כל הלאומים ספגו אבדות קשות
,הבריטים, ההודים, הצרפתים ,הטורקים העות'מאנים
.כולם ספגו אבדות כבדות
.הגופות החלו להיערם
.השוחות התחילו להסריח מריקבון
.סדולבאהיר הפך למקום מחריד
מדינות ההסכמה איבדו 20 אלף חיילים .והתקדמו 800 מ' בלבד
,בניסיון לבלום אותם .הטורקים איבדו קרוב ל-50 אלף חיילים
,מבחינת הטורקים הקרבות שהתנהלו בשני אגפים
היו הקרבות העקובים ביותר מדם .והמזיקים ביותר מכל הקרבות בדרדנלים
גורסל גונקו - - סופר
,האבדות של הטורקים כאן ,בטח מבחינת מספר החללים
היוו את חלק הארי מסך האבדות הכולל .במהלך המלחמה על הדרדנלים
,כדי להפחית את הסירחון
החיילים שפכו בנזין על כל הגופות .שאליהן יכולים היו להגיע ושרפו אותם
הדיוויזיה של סלאח א-דין עדיל ,הוכתה קשות גם כן
.עד כדי כך שנקראה לסגת לעורף
.‏15 ביולי"
,סירט היקרה
.תודה לאל שלא נפגעתי
,אבל חודשיים של לחימה בלתי פוסקת
.קשיים ואי ודאות גבו מחיר מגופי
החיילים שלי שמרו על עמדותיהם
נגד החזית הצרפתית כולה .ונגד חלק מהחזית הבריטית
.הם שחקו את האויב
,אבל אני, קציניי וחיילי האמיצים .כולנו כבר גמורים
".סלאח א-דין עדיל
מצער לראות גברים" .שעד לא מזמן היו בריאים וחסונים
פנים צעירות הפכו .לסנטרים שמוטים ועיניים חלולות
.גופם כחוש
.רובם זקוקים לטיפול בבית חולים
.הם משטים במוות, אבל בקושי רב
.אלה גופות מהלכות
.הרוחות של גליפולי
".ג'ו מארי
,חצי האי, נכון לעכשיו, מורכב מאבק" .עפר, חצץ, ריבה, קליעים ודם
.הלוואי שהמלחמה המפלצתית הזאת תסתיים
.עייפתי מהלחימה
".גאי נייטינגייל
.בקיץ היוקד, התנאים אף החריפו
.החום, הכינים, הזבובים, הדיזנטריה והמורל
שוחות צפופות הפכו לכבשנים .שבהם חיילים חיפשו בייאוש אחר מים
רבים ליקקו סלעים או מרחו שתן על שפתותיהם .בשביל להשיג מעט לחות
מי השתייה היחידים שהיו לנו כאן" .היו מי באר דלוחים, מרירים ומסריחים
,אם במקרה נותרו מעט מים בכוס
".מונים מוסטפה
.יום שלישי, 20 ביולי"
.היום התחלנו לחפור באר במפרץ איקיס
.זה היה מחזה קומי
רק לפני כמה שעות ליקקנו אבנים ,כדי להרוות את צימאוננו
.ועכשיו יש לנו מים זמינים לכל דורש
.הם קצת מלוחים, אבל הרבה פחות מלוחים משתן
".ג'ו מארי
אחד מהדברים" .שהכי הגעילו אותנו היו הזבובים
.אלוהים, אילו יצורים מרגיזים
אלפי זבובים הסתערו על המזון שבמזלגנו .בעודנו אוכלים
.לא הצלחנו להרחיק אותם, גם לא בידינו
".מונים מוסטפה
הזבובים עברו מגללי הצואה .בבורות השפכים לאוכל
הזבובים הגיעו מפיותיהם ,ומפצעיהם הפתוחים של המתים
.אל האוכל, אל הפה שלהם
.והזבובים מפיצים מחלות
,ביולי ובאוגוסט
.מחלות שמקורן בזבובים נפוצו בכל עבר
.שני הצדדים פינו מאות חיילים מדי שבוע
,ג'ורג' בולינגר בילה את רוב יולי במצרים .כשהוא סובל מדלקת חריפה בקיבה
,עד אוגוסט .‏80 אחוז מחיילי אנזא"ק סבלו מדיזנטריה
בסופו של דבר, 20 אלף חיילים טורקים .מתו ממחלות
"פריי בנטוס" - - בשר בקר משומר
.תזונה ירודה וחדגונית החריפה את המחלות
חיילי מדינות ההסכמה חיו ,על בשר כבוש, בייקון, גבינה
.תה וסוכר, ביסקוויטים וריבה
.הכל כמעט תמיד היה מכוסה זבובים
הבשר הכבוש והגבינה נמסו בחום .והפכו לבלתי אכילים
הביסקוויטים היו נוקשים כל כך
עד שחייל אחד טען כי שבר שבע שיניים .בניסיון לנגוס בהם
,החיילים הטורקים חיו על אורז .גרגירי חיטה ומרק מקמח
כל האוכל שבושל בעורף .הגיע קר לחיילים בחזית
שני הצדדים בקושי זכו לטעום .פירות וירקות טריים
,טיפת חומץ או קורטוב סוכר"
.כמה נפלאים הם יכולים להיות
רק להריח או אפילו לראות .את התבלינים הנפלאים, זה יספיק לי
.או קערת סלט
".מונים מוסטפה
,בניגוד להנחה של מדינות הסכמה .החיילים הטורקים חיו בדלות ובזוהמה
.רובם לא קיבלו שכר מזה חודשים
.ידוע לנו שהיה להם ציוד מועט מאוד
.ידוע לנו שהביגוד שלהם היה דל
.הם החליפו ביניהם פריטי לבוש רבים
,היו חיילים ללא נעליים
.כפות הרגליים שלהם היו מכוסות תחבושות
.אפילו הסוסים היו במצב קשה
,אבל מוזר ככל שזה יישמע
.המורל בצבא הטורקי היה גבוה מאוד
חיילים העבירו את מעט הזמן הפנוי שהיה להם ,בשיחות, בקריאת מכתבים
.בהקנטות חיילי האויב מן העבר שני ובשחייה
.‏23 ביוני"
.ירדתי היום לחוף הים
.היו אלפי חיילים במים בזמן שהאויב המטיר עלינו פגזים
,פגז אחד נחת בתוך קבוצת חיילים על החוף
.וגבה 17 קורבנות
,החוף פונה במהרה
.אבל דברים כאלה קורים מדי יום
".ג'ורג' בולינגר
הצרפתים אפילו מצאו זמן ,לביצוע חפירות ארכיאולוגיות
.כאשר ההפגזות הכבדות חשפו פסלים עתיקים
בהמשך המערכה, מדינות ההסכמה .ארגנו משחקי כדורגל בסדולבאהיר
,לדברי מספר חיילים
הטורקים לא ירו על השחקנים .אלא הימרו על המשחקים
מדי אחה"צ, החזית הייתה רגועה" .כי כולם בדרך כלל ישבו לאכול ארוחת צהריים
כאילו שני הצדדים הסכימו להפוגה בלחימה
.כך שהחזית הייתה דוממת לחלוטין
אחרי ארוחת הצהריים, לפעמים הבריטים
הרימו מקלות גבוהים .עם בובות מנייר וסמרטוטים
הם הרימו אותן מעבר לשוחות .והזיזו אותם ימינה ושמאלה, כאילו רוקדות
".מונים מוסטפה
באריבורנו, שם השוחות היריבות ,היו קרובות יותר
.קשר מיוחד נרקם בין הטורקים לאנזא"ק
.היה גם ממד אישי בגליפולי
השוחות היו קרובות מספיק ,כך ששני הצדדים ממש ראו זה את זה
.לכן איכשהו, הם למדו להכיר זה את זה
הטורקים לא היו דמויות מעורפלות .בעיני חיילי אנזא"ק
הטורקים הכירו את חיילי אנזא"ק .וחיילי אנזא"ק הכירו את הטורקים
.הייתה תחלופת מסרים
.הייתה תחלופת מתנות
.חיילים טורקים זרקו סיגריות אל האוסטרלים
.האוסטרלים זרקו בחזרה בשר כבוש
חלק מהאנשים אפילו נכנסו לשטח ההפקר .כדי להביא את המתנות
ארנסט' היה טורקי מבוגר וכחוש'"
שנהג לצאת מהשוחה שלו מדי בוקר .כדי לאסוף עצים להסקה
.הבחורים שלנו לא ירו עליו במשך תקופה ארוכה
הם נהגו להשליך לעברו קופסאות בשר
.והוא היה אומר 'שלום' ומודה להם
ארנסט' המסכן נהרג בפתאומיות בוקר אחד'
.כשבחור חדש נכנס לשוחות
".לוטננט הרולד אריק מודי
מבחינת כולם, מכתבים היו .הקשר החזק ביותר לחיים שהשאירו בבית
.חיילים חיו בשביל עדכונים מהמשפחות
גאי נייטינגייל הקפיד להתכתב ,באופן קבוע עם אמו
.ולא חסך ממנה שום פרט
,‏9 ביוני" .אימא יקרה
.כעת נותרנו קבוצה קטנה של קצינים
כל השאר הם קצינים אזוריים חדשים .או זרים מוחלטים
אחד מהם נפגע אמש במהלך ארוחת הערב ,ונפל לתוך המרק
.השולחן כולו התהפך ונגרם בלגן גדול
לא הצלחנו לאכול את ארוחת הערב .אלא רק אחרי שהחושך ירד
".גאי נייטינגייל
שיעור האוריינות בקרב הצבא הטורקי ,עמד על 5 אחוז בלבד
,אבל אלו שיכולים היו, כתבו ללא הרף
.והמתינו בלהט לחדשות מהבית
,מלאכית יקרה"
.אספר לך מה התוכניות שלי
כידוע לך, את ירח הדבש שלנו .ביליתי תחילה בגבול וכעת במלחמה
,אני חוסך כעת את כל כספי .למקרה שאשרוד ואשוב
.אז נוכל לנסוע לכל מקום שנרצה לירח דבש
".סלאח א-דין
לטורקים היו גם שליחים מיוחדים
.הגעתם תמיד הייתה אירוע מיוחד בשוחות
ההתרגשות בקרב חיילינו באותו יום" .הייתה מראה בלתי רגיל
הם לא הפסיקו לשאול .על הארוסות ועל הרעיות שלהם
השליח השתדל מאוד לענות לכולם .ולהקל את סבלם
הוא דיבר על החברים .ועל המשפחות של החיילים מכל הכפרים
?'היכן בנו של דורמוש, קארה עלי''
כשנאמר לו שעלי התפוצץ לגזרים ,על ידי פצצה שלושה ימים קודם לכן
ראינו אותו מנסה לחשוב כיצד יוכל לחזור .ולמסור את הבשורה הזאת
.עינינו נמלאו דמעות
".מונים מוסטפה
,למרות כל הקשיים, הבחורים החזיקו מעמד
.גם בעמדותיהם וגם בשפיותם
,בוקר אחד, כשביל לדלי היה בדרכו לעורף
הוא ראה את שרידי גופותיהם .של 20 אוסטרלים שנהרגו מרסיסים בפיצוץ
,זה היה מחזה מזעזע"
אבל אני נדהמתי כשראיתי משהו בלתי רגיל
.והתקרבתי כדי לבחון לעומק
.זו הייתה דוגמה לזוועתיות שבמלחמה
,אחד מהתרמילים של החיילים התפרק ונפתח
,ועל הקרקע היה זרוק, בדיוק במקום שבו נפל
.זוג נעלי תינוק כחולות בהירות
.לא הרחק מאחוריהן, זוג כפפות נשיות לבנות
,הן נראו כל כך לא שייכות למקום הזה
,זרוקות להן שם בתוך כל שפיכות הדמים וההרג
.והתחלתי לחוש מחנק בגרון
,לפתע חשבתי על בעלת הכפפות ,שוודאי נמצאת הרחק מכאן
.באוסטרליה, וזה עתה איבדה את יקירה
.האם אמרתי 'איבדה'? זו טעות
.האהבה לעולם אינה אובדת
,היא ממשיכה לעד
.עד שהיא נעלמת בחיק אלוהים, במעיין האהבה
,והנה זוג אוהבים שנפרד כעת לזמן קצר
הם ייפגשו שוב כשהצללים ייעלמו .וימשיכו לאהוב זה את זה לעד
".ביל לדלי
הבחורים האלה ראו ועשו דברים איומים
,והם עוד יעשו דברים איומים
.כי הם מאמינים במטרה שלהם
,הם יחזרו מהחוויה הזאת עם צלקות איומות
.אבל הם מעולם לא איבדו צלם אנוש
ב-6 באוגוסט, 1915, מדינות ההסכמה
,יצאו לכבוש את ג'ונק באייר
ופתחו במתקפה נוספת בהיקף גדול .של 100 אלף חיילים בכל החזיתות
.תחילה בסדולבאהיר, לאחר מכן באריבורנו
,עם תחילת המתקפה האוסטרלית
.אוליבר קמברלנד היה בשוחות בקאנליסירט
כשהאוסטרלים שעטו קדימה
.התחוללו קרבות פנים אל פנים מתחת לקרקע
.אנשים ירו, חנקו וחבטו זה בזה למוות
.האוסטרלים מיד השתלטו על הקו הטורקי הראשון
.אבל הטורקים השיבו מלחמה
.שני הצדדים נלחמו בכידונים וברימונים
חלק מהפצצות נזרקו שלוש פעמים .מצד לצד בטרם התפוצצו
.פצצות עפו מצד לצד"
,בשוחה מאחוריי היו מתים ופצועים
.והחיילים דרכו עליהם
.זו הייתה מכה מורלית .הם היו במצוקה קשה
".מייג'ור זקי ביי
הטורקים בלמו את הפריצה האוסטרלית .ברגע האחרון
.השוחות נעשו צפופות מרוב מתים
במקומות מסוימים, ערימת הגופות .הגיעה עד לגובה של שניים-שלושה מטרים
היו מספר מקרים שבהם טורקים ואוסטרלים דקרו זה את זה בכידונים
.ושניהם מתו יחד, באותו רגע
כך שאפשר לומר שגם במותם הם היו מחוברים
.ושהם נותרו לשכב שם, בלתי נפרדים
האוסטרלים שמרו על השוחות הכבושות .למרות מתקפות הנגד של הטורקים
.הטורקים - 7,000
.שקי החול כולם הפכו ספוגים"
.ענני הזבובים מזמזמים כמו דבורים
.מכל המקומות הארורים, זה הארור מכולם בעולם
".איון אידריס
כשהאוסטרלים עברו משם הלאה ,לצרפת ולבלגיה בחזית המערבית
הם הרבו להשוות את הקרבות שם .לקרב בקאנילסירט
,במכתביהם הם כתבו ,"זה היה נורא כמו בקאנילסירט"
או "זה לא היה קרוב אפילו ."לזוועה בקאנילסירט
.כל מי שהיה שם, לעולם לא שכח
אי אפשר היה להגיע למקום ההוא .ולחזור ללא צלקות נפשיות
.אחרי קאנילסירט, אוליבר קמברלנד דווח כפצוע
צפונה משם, הניו זילנדים ,עמדו לכבוש את ג'ונק באייר
.ואז לספק תמיכה למתקפה האוסטרלית בנק
.אבל הניו זילנדים התעכבו
.האוסטרלים הסתערו על השוחות הטורקיות לבדם
האנשים שהמתינו בנק
היו חיילים מהבריגדה הרכובה .האוסטרלית השלישית
.בשעה 04:30, החל גל התקיפה הראשון
כעבור דקות ספורות, אף שידע
.המפקד האוסטרלי הורה על גל תקיפה שלישי
,בשוחות, החייל, הרולד ראש :פנה לחברו ואמר
"להתראות, קובר, יברכך האל" .ואז הסתער
החייל ה' ראש - - בן 23 במותו
:מילותיו האחרונות - - "להתראות, קובר, יברכך האל"
.לאחר מכן נשלח הגל הרביעי
לפני שזה קרה, קצין טורקי
הגיע לקצה של אחת מהשוחות :מעל לאוסטרלים וקרא לעברם
"!עצרו! עצרו"
.הטבח הפך לאיום מדי
.הם תקפו בכל זאת
,בתוך חצי שעה, מתוך 600 אוסטרלים
.‏234 נהרגו ו-138 נפצעו
.כל זאת באזור ששטחו קטן ממגרש טניס
אחד מהדברים שמטרידים אותי יותר מכל כשאני מבקר שם
הוא הסיבה שגרמה לבחורים בגל השלישי והרביעי .לצאת מהשוחות שלהם
?מה הם חשבו לעצמם
?אז למה הם יצאו
.‏7 באוגוסט"
.אני צופה שמחר נאבד עוד הרבה בחורים טובים
,אם כך, אם זוהי הרשומה האחרונה ביומני
,אני שולח את אהבתי העמוקה ביותר לביל .לאבא ולאימא, לג'ק, לפלוס ולגוון
.אני מקווה שלא תדאגו לי יותר מדי
.אני לא חושש למות
.להתראות, אם כך נגזר עליי
".ביל לדלי
,למחרת, ב-8 באוגוסט
,בפיקודו של לוטננט קולונל ויליאם מאלון ,הכוחות הניו זילנדים
,בסיוע שני גדודים בריטיים
.כבשו את ג'ונק באייר
,כשהטורקים החזירו מלחמה .קרב עז נוסף ניטש
לאורך כל אותו היום, הם התישו זה את זה
וזה היה קרב עקוב מדם .בדיוק כמו בסום ובפשנדייל
,הוא אפילו היה עז יותר
.מכיוון שמדובר בשטח קטן כל כך
,ובסופו של אותו יום
הטורקים והניו זילנדים כאחד
.היו מותשים
הניו זילנדים והבריטים
.ספגו אש מכל הכיוונים
אולם הם החזיקו מעמד במקומם .וסירבו לסגת
בליל ה-8 באוגוסט, לימן פון זאנדרס
.כעת זה היה הקרב שלו
,מוסטפה כמאל רכב תחילה אל אנאפרטלאר .שם דיוויזיות בריטיות חדשות נחתו שני לילות קודם לכן
החיילים החדשים היו חסרי ניסיון .ומפקדיהם היו חסרי יכולת
התקדמותם נבלמה .על ידי ארבעה גדודים טורקיים בלבד
ההתנגדות הטורקית באנאפרטלאר כמעט ולא זוכה לאזכורים
מכיוון שאנשים, כך נראה, לא הפנימו ,את גודל ההישג של ארבעה גדודים טורקיים
.את האופן שבו הם הגנו על המעוזים שלהם
.כשהבריטים התקרבו, הם כל הזמן תקפו וברחו
,הם הסבו להם אבדות רבות
.ואז נעלמו כלא היו בין השיחים בחשכה
ב-9 באוגוסט, החיילים הבריטים ,החלו סוף סוף לטפס במעלה הגבעות
.כאשר מוסטפה כמאל תקף
במשך כל היום, הטורקים גברו .על ניסיונות ההתקדמות של הבריטים
.עם רדת הליל, אנאפרטלאר הייתה בידי הטורקים
.מוסטפה כמאל חזר מיד לג'ונק באייר
,בליל ה-9 באוגוסט הניו זילנדים שנותרו בג'ונק באייר
.קיבלו סיוע בדמות שני גדודים בריטיים
,הניו זילנדים שהו במקום ארבעה ימים
.ואיבדו חצי מ-4,500 החיילים שלהם
כמעט שלושה רגימנטים טורקיים נמחקו כליל .בניסיון לדחוק את רגליהם משם
מוסטפה כמאל החליט לסכן הכל
.ותכנן פשיטה עם כל כוחותיו הנותרים
.הטורקים תקפו ב-04:30 בבוקר ה-10 באוגוסט
,כאשר נסוגו
הם הותירו מאחוריהם בערוצים ובצמחייה
.‏2,000 בריטים מתים ופצועים
,כשחיילינו כבשו את ג'ונק באייר"
האויב הכה בכל כוחו בגבעה
.באמצעות הפגזות כבדות מן הים ומארטילריה
.ג'ונק באייר כוסתה כולה בלהבות ועשן
.כולם פשוט חיכו שיגיע סופם
.הפצועים והמתים נערמו סביבנו
".מוסטפה כמאל
,למרות האבדות הקשות .הטורקים החזירו לידיהם את ג'ונק באייר
.שוב נרשם כישלון למתקפה של מדינות ההסכמה
מוסטפה כמאל
.היה אדם בעקבות גורלו
,הוא ידע מה עליו לעשות
.והוא ידע היטב מה המחיר שעליו לשלם
הוא לא היסס ולא נטש את תפקידו הפיקודי
.והוא הצליח
.הלחימה באנאפרטלאר נמשכה לאורך אוגוסט
.במהלך קרבות רבים באזור, אחזה האש בצמחייה
.המקום מלא בגופות של חיילים מתים"
,חלקם ודאי זחלו הנה בעודם פצועים
.וכנראה מתו לפני השריפות או במהלכן
.בשרם נחרך והתפורר
המראות הטרגיים האלה כה איומים .עד שהשערות סומרות
".איסמעיל האקי
.כולנו חשבנו שנישרף חיים"
.שכבנו בקרקעית השוחה והלהבות אפפו אותנו
.המתקפה כולה הייתה כישלון מחפיר
.רובן כאלה נכון לעכשיו
".גאי נייטינגייל
,עד סוף אוגוסט
כמעט כל יחידה משני הצדדים נחרבה .אחרי שלושה שבועות
,אנחנו שחוקים לגמרי וכך גם הדיוויזיה כולה"
.לא היה מקום לשלוח אותנו להילחם
,הדיוויזיה ה-29 כבר לא תחזור לאיתנה
אבל בעלי הסמכות חושבים שנותרנו אותם חיילים .כפי שהיינו ביום הנחיתה
,אני בטוח שכולם כאן אוחזים באותה דעה ,"חיה ותן לחיות"
."ו"טורקיה לטורקים
אני לא מכיר את הבריטים האלה" .והם לא מכירים אותי
מה אוכל לומר לאלו שהכריחו אותנו ?לבוא לכאן ולהרוג זה את זה
נשבעתי שלא אירה ולו קליע אחד .ללא סיבה מוצדקת
".איסמעיל האקי
גליפולי היה הקרב
שבו קבוצת חיילים חובבנים .התמודדו לראשונה עם המציאות של מלחמה
.לא הייתה בזה שום תהילה
,זו הייתה טעות, שגיאה קשה .תוהו ובוהו, מוות ומחלות
?האם היה צריך להסיג את הכוחות
.הכל תלוי בדוח של קיצ'נר
.ייתכן שקיצ'נר יחליט לא להסיג אותם
,עד אוקטובר
הממשלה הבריטית נאלצה להחליט .האם להמשיך או להתפנות
.החורף התקרב
בזמן שהפוליטיקאים והגנרלים ,התווכחו לגבי הצעד הבא
.ב-26 בנובמבר, סופה עזה פגעה בגליפולי
.מים שטפו את הגאיות והציפו את השוחות
.השוחה שחפרנו בצלע הצוק נמחקה כעת"
.היא התמלאה או נשטפה במבול הסוער
.אספקה, עצים, ציוד, הכל נשטף ונעלם
בין היתר, ניתן היה לראות ,גופות טריות ומרקיבות
.וכן פיסות מדים שמהן מבצבצות עצמות
.למרות הגשם, ההפגזות לא פסקו
.רק אחרי הסערה הבנו שהמון אנשים טבעו
".ג'ו מארי
.בבוקר למחרת, החל לרדת שלג
,אחרי הקיץ החם מזה שנים
.יום ראשון, 28 בנובמבר"
כמה ס"מ של שלג ירדו אמש .והמשיכו לרדת לכל אורך היום
.איש לא הביע רצון לשחק בכדורי שלג
.היינו אומללים
.איש אפילו לא חשב על זה
".ג'ורג' בולינגר
.השלג בעומק שתי אצבעות"
.רוחות קרות ודי חזקות מטיחות את השלג בפנים
.התנאים נוראיים
.אני לא מסוגל ללכת בלי להחליק
?אם נצטרך לצאת להילחם, מה יהיה אז
.אלוהים, עזור לנו
".מהמט פאסי
.הקור המקפיא נמשך חודש
‏16 אלף מחיילי מדינות ההסכמה .פונו עם כוויות קור
.כמעט 300 מתו מחשיפה לקור
.החיילים נעשו נואשים
,אני בן 21"
.אבל שיערי וזקני כבר האפירו
.פניי חרושים קמטים וגופי נרקב
איני יכול עוד לסבול את האסונות האלה .ואני מושפע מהם בקלות
".מהמט פאסי
,אחרי שישה שבועות של היסוסים
הממשלה הבריטית מחליטה סוף סוף
.להתפנות מגליפולי
אני מתבייש להשאיר מאחור" .כל כך הרבה מחבריי
,כולנו באנו הנה יחד, מלאי תקווה
.ורבים מתו למען אותה תקווה
התקוות והעצמות שלהם .נותרו פזורות בשממה החרבה הזאת
,אמנם האשמה אינה בנו
הפיאסקו הזה עוד ירדוף במשך שנים .את אלו מאיתנו ששרדו
.נלחמנו היטב וסבלנו קשות
,לא יכולנו לעשות יותר מזה
.אבל בסופו של דבר, נטשנו אותם
".ג'ו מארי
.‏9 בינואר, 1916
.המלחמה נגמרה
.פרידה אחרונה מאריבורנו
.נפרדים מהטורקים
אחרי גליפולי, רוב היחידות הבריטיות
רוח הלחימה של האנזא"ק שנולדה בגליפולי
הלכה והתחזקה בשדות הקרב בצפון אירופה .ובפלשתינה
,האימפריה העות'מאנית ניצחה בדרדנלים .אבל בסופו של דבר הפסידה במלחמת העולם ה-1
.היא נכנעה לבריטים
,באוקטובר 1918
הצי הבריטי הצליח סוף סוף ,לחצות בשיט את הדרדנלים
,וכבש את איסטנבול
.ללא הרוג אחד
בשנים הבאות, המערכה בגליפולי נודעה
כרצף של הזדמנויות מוחמצות .ותהיות על מה היה קורה אם
מבחינת הטורקים, זו הייתה ההתנגדות .האיתנה האחרונה של אימפריה מתפוררת
,מבחינת הבריטים .זה היה אסון לא מתוכנן במזרח הקרוב
,בעיני אחדים .זה היה זרז למהפכה הסובייטית
.בעיני אחרים, זירה שולית במלחמת העולם ה-1
,תהא השפעתה ההיסטורית אשר תהא
.לא ניתן להתווכח על המחיר האנושי שגבתה
יותר מ-120 אלף חיילים .קיפחו את חייהם בגליפולי
,ביל לדלי
,ג'ו מארי
,וסלאח א-דין עדיל
.שרדו כולם את הדרדנלים ואת מלחמת העולם ה-1
.כולם האריכו ימים
,ג'ורג' בולינגר שרד את גליפולי
.אך נהרג בחזית המערבית ב-1917
,אחרי הדרדנלים ."הוא נודע כ"הגיבור מאנאפרטלאר
,אחרי מלחמת העולם ה-1 הוא הוביל את ארצו במלחמת העצמאות
.והחזיר למדינתו את ריבונותה העצמאית
לאחר מכן הקים שלטון חילוני
.ומונה לנשיא הראשון ."העולם הכיר אותו מאז כ"אטאטורק
,אחרי גליפולי גאי נייטינגייל נלחם בחזית המערבית
.ושרד את המלחמה ללא שום פציעה
,כשהרגימנט האהוב שלו פורק ב-1922
.נייטינגייל היה שבור לב
הוא פרש מהצבא, הפך לאדם מתבודד
.והחל לשתות בכבדות
,ב-1935, בגיל 43
.הוא ירה בעצמו באקדחו האישי
,עד סוף 1916
,אונה, אחותו של אוליבר קמברלנד .טרם שמעה ממנו
,המכתב האחרון שקיבלה נכתב ב-26 ביולי, 1915
.עשרה ימים לפני הקרב בקאנליסירט
.‏26 ביולי, 1915"
,אונה היקרה
,אני נמצא בקו האש מזה שישה שבועות
,את ודאי מבינה, אונה .שהאובדן של ג'ו שבר אותי מעט
,אבל אונה, במשחק המלחמה האיום הזה ,במיוחד במלחמה הזאת
.אלו שנהרגים במהרה הם בני המזל
.לפחות הם לא סובלים
,אני יודע שאין טעם לבקש ממך לא לדאוג לי
אבל זכרי, אני רגיל להסתפק במועט
.ומלחמות מסתיימות בפתאומיות כשם שהחלו
,ומלבד האובדן של ג'ו המסכן
.המורל שלי היה ונותר מרומם למדי
את זוכרת את הנערה מווינטון ?שאליה שלחת את תמונתי
.היא סירבה לי
היא כתבה לי מכתב אחד בלבד ,מאז עזבתי את וינטון
.והוא כלל כמה שורות בלבד .אז אפשר למחוק אותה מהרשימה
".אחיך האוהב, אוליבר קמברלנד
טוראי א' ג' קמברלנד - - בן 25 במותו
חיים צעירים, אמיצים ומלאי הבטחה - - במצוות האל נפל הגיבור ונמחה
,ב-31 במאי, 1915
קפטן טורקי צעיר
.כתב להוריו מכתב מאריבורנו
זהו המכתב הטורקי הארוך ביותר .ששרד את הקרב
.יום שני, 31 במאי, 1915. אריבורנו"
.לאבי ואמי האהובים
,אבי היקר, אמי האהובה
,במהלך הקרב הראשון והנורא שעברתי באריבורנו
,קליע חלף סמוך אליי, דרך מכנסיי
.אך השבח לאל, חיי ניצלו
אך אין לי תקווה לשרוד את הקרבות הבאים .שבהם אלחם
.אני כותב לכם כדי שתזכרו אותי במילים אלה
אני מודה לאל שנתן לי היכולת להיות חייל .ולהגיע לדרגה הזאת
.הגורל הנשגב מצא אותי מתאים להיות חייל
אתם, הוריי, עשיתם כל שביכולתכם לגדל אותי
.ולאפשר לי לשרת את מולדתי ואת עמי
.אתם הלב, הנשמה ומקור ההשראה של חיי
.לנצח אהיה אסיר תודה לאל ולכם
,אבי האהוב, אמי היקרה
אני מפקיד את אשתי האהובה, מונבר ,ואת בני יקירי, נזי
.בידי האל ובידיכם למשמר
.אנא, עשו כל שביכולתכם למענם
עזרו לאשתי לגדל את בני
.וספקו לו חינוך ראוי
אני יודע שאיננו אמידים
.ולכן לא אבקש דבר בלתי אפשרי
.בקשה שכזאת תהיה לשווא
לבה יהיה שבור
.ואני מבקש מכם לנחם אותה באבלה
.היא תתייפח ותתאבל
.אנא, נחמו אותה
,בני משפחתי היקרים, חברים ועמיתים לנשק
.היו שלום כולכם
כולכם, היפרדו ממני לשלום .והתפללו למען נשמתי
.גם אני אתפלל עבור נשמתכם. היו שלום
.היו שלום .אני מפקיד את חייכם בידי האל הנצחי
,אבי ואמי האהובים .אני מפקיד אתכם בידי האל הנצחי
".בנכם, מהמט טוופיק
.מהמט טוופיק נהרג כעבור שבועיים