שמי מלינדה גורדון.
עכשיו נישאתי,
עברתי לעיירה קטנה,
פתחתי חנות עתיקות.
אני כמעט כמוכם.
חוץ מהעובדה שעוד כשהייתי קטנה,
ידעתי שאני יכולה לדבר עם המתים.
זה בסדר, מתוקה.
"נשמות תועות", כך קראה להן סבתי.
אלה שלא חצו לצד השני, כי יש להן עניינים לא סגורים עם החיים,
והן מבקשות את עזרתי.
כדי לספר לכם את הסיפור שלי,
עליי קודם לספר את שלהן.
אז היום,
לאחר 25 שנה שהשופט וולטר מריק נשבע לתפקיד,
אנו כאן כדי להקדיש לבית המשפט את שמו.
התכונות שלו, הן שהביאו לו את הכבוד שהוא כל כך ראוי לו.
איך זה שאף פעם לא שמעתי על הבחור הזה?
אולי את צריכה להישפט לעיתים קרובות יותר.
מצחיקה. כן.
הוגן, ללא משוא פנים וללא דעות קדומות,
איש של למידה ודעת...
שמו הופיע הרבה על גבי העיתונים. הוא תורם הרבה כסף לצדקה.
ועכשיו אני רוצה שכולכם תעמדו ביחד איתי...
באירוע החשוב הזה...
ולכבד את זכרו של אדם גדול.
אולי הוא היה צריך לתרום קצת לטובת מדי הסוהרים.
מלינדה!
תפסיק!
תורגם בלעדית לאתר www.torec.net
ע"י דלל ענת angelfive
יש לו מזל שהגעת בזמן. יש לו מזל שהוא בחיים.
חשבתי שהוא עבר התקפת לב או שבץ, אבל...
לא מצאנו כלום בבדיקות.
גם לא תמצאו.
מה ראית?
גבר,
אולי בשנות ה-40 וכועס.
מאוד כועס. נראה כאילו הוא ניסה למצוץ את החיים מהשופט.
הוא כמעט הצליח.
כן, דברים בהחלט משתנים שם בחוץ.
שמעתי את זה.
מה הרגשת?
כאילו אני מוצפת, או
נחנקת.
אני לא יודעת. הרוחות שם בחוץ, הן נעשות יותר ויותר מסוכנות,
ויש להן גם יותר כוח לפגוע באנשים.
אולי אפילו להרוג אותם.
אולי זה היה קיים כל הזמן. אולי את רואה יותר עכשיו.
אני לא חושבת.
היי, מר סלייד.
היי!
ניצלו אותי! 18 שנה עבדתי כאן. ומה קיבלתי? כלום!
לא כבוד! תסתכל עלי כשאני מדבר, טיפש!
היי! גדלתי בעיירה הזאת.
היה לי עתיד. הייתה לי משפחה.
היה לי ילד.
אתה לא חושב שאני רוצה להיות עם משפחתי? והוא לקח את זה ממני!
אתה לא ראוי לזה, השופט מריק!
אתה לא תזכה לראות את ההקדשה הזאת על שמך.
אף פעם! אף פעם! אף פעם!
אז למה הוא היה בחנות כלי העבודה?
מייק מעצב את החנות מחדש. לפעמים זה מעורר דברים.
זוכרת שרציתי לשים מדפים חדשים במחסן מאחור?
מתחרטת.
תקשיבו לי!
איבדתי הכול! איפה הצדק שלי?
איפה הצדק שלי, אה?! מה עם צדק בשבילי, אה?!
אני מיד חוזרת.
אתם!
אתם חושבים שאתם חברים?!
זה היה טיול נחמד.
אתה תקבל צדק, נכון?
יודע למה? כי אתה לבן!
ואתה, אתה תקבל כלום!
אין צדק בשבילך, בחור! אין צדק בשבילך!
משפט צדק על מה? סליחה?
אני יכולה לעזור לך.
חכה. חכה, אל תלך.
מאוחר מידי לעזור לי!
כדי שהחנות שלי תוכל להתחרות ברשתות הגדולות,
אני חייב לשדרג אותה, מבינה?
לתת לה קצת ליטוש. השולחן שלכם מוכן.
להחזיק פריטים מיוחדים.
את יודעת, שירות אישי...
כל החבילה.
ואיך הולך עם הבנייה? יש בעיות?
בטח. הכול עולה כפול ממה שהקבלן אמר שיעלה.
לא לזה התכוונתי. התכוונתי...
רעשים, חפצים שזזים, משבי רוח קרים.
דברים שמתחבטים בלילה? מישהו מת שם?
את יודעת על זה?
לא, לא ממש.
רק מנסה ללמוד על העיירה. לטוב ולרע.
כן, זה קרה כשאבי ניהל את החנות. ב-1974 או 1975.
אחד מהעובדים נהרג.
בחנות?
לא, אני לא חושב. למה?
את חושבת שיש שם רוח או משהו?
לא. יש בי פשוט סקרנות חולנית.
שמת לב פעם איך שאנשים קונים כמו משוגעים בגשם סוער,
אבל רעם אחד והם רצים הביתה כמו מקקים?
מקקים. תיאור נחמד.
אהבתי.
ואיפה הגשם, דרך אגב?
כבר שעתיים שיש רעמים ואין אף ענן בשמיים.
הנה, זה הוא.
אילי פישר תקף שותף לעבודה, לינק הופסטדטר, כשהוא העליב אותו.
זאת בטח הייתה פגיעה רצינית.
ואז לינק הרג אותו, אבל לא הוגשו אישומים.
למה זה נשמע לי מוכר?
אומרים שהיו שמועות על גזענות.
את חושבת?
מה? זה היה לפני כמעט 30 שנה.
קשה מאוד לחשוב שאנשים עדיין חושבים כך, במיוחד כאן.
"סיפרת לך פעם את "סיפור הוודקה?
לא.
הייתי בחנות משקאות וחיפשתי בקבוק יין טוב,
אבל לא היה להם מבחר טוב. אז עזבתי,
אחרי בלונדינית יפהפייה, והאזעקה מתחילה לצפצף.
ואז המאבטח עוצר אותי.
הם חשבו שאת גנבת חנויות?
הבלונדינית החביאה בקבוק וודקה מתחת למעיל.
והיא לא ידעה שיש חיישן עליו, אבל...
ובכן, אני הייתי זאת שהם ראו.
לא חשבתי שדברים כאלה עוד קורים, במיוחד לא בעיר הגדולה.
זה לא קרה בעיר.
מלינדה, זה קרה פה בגראנדוויו.
את רואה דברים שאני לא רואה
ולהיפך.
כן, אבל מרבית התושבים פה לא כאלה.
אני לא מכירה את כולם.
ולא הכרתי אף אחד מהם ב-1975.
מה עוד כתוב?
אילי, הייתה לו אישה ובן צעיר.
חכי.
השופט מריק.
,כן, הוא היה התובע. הוא גם היה זה
שלא הגיש אישום נגד לינק.
אז למה אילי חזר?
אני לא חושבת שהוא מרוצה מהענקת הכבוד לשופט מריק.
בסדר. אני מוכנה לקטע של לרוץ כמו מקק", בזה הרגע".
להתראות מחר. תעשי חיים. תודה. ביי.
באמת, לך תאכל. לא, אני אחכה.
לזניה.
היא טעימה גם כך יותר כשמחממים אותה.
אהיה בבית בתוך שעה.
את נשמעת מוזר. מה קורה?
אסביר לך אחר כך.
מזג האוויר מסריח. את חייבת לראות את השופט הערב?
כן, אני חושבת שכן.
תגיד, אתה מכיר מישהו בבית המשפט
שיכול לדעת לאן עברה משפ' פישר לאחר מותו של אילי?
ובכן, זה תלוי. תלוי במה?
אם באמת תגיעי הביתה בתוך שעה.
עכשיו 21:02, תכוון את השעון.
מכוון.
תנהגי בזהירות, מותק.
ביי.
תפסיק!
תודה. אכנס שוב מאוחר יותר.
האחות אמרה שבאים לתקן את המוניטור. אשאר כאן עד שיגיעו.
פעמיים קרוב למוות בשבוע אחד.
זה הופך להיות הרגל.
יש משהו שאני יכולה לעשות בשבילך?
אני חושב שלהציל את חיי זה בהחלט מספיק לערב אחד.
את היית בטקס, נכון?
יש מישהו שאני יכולה להודיע לו?
לא. אישתי נפטרה לפני כמה שנים.
ואת אחי לא ראיתי כבר שנים.
עכשיו, אם אמות...
אני בטוח שכמה אנשים ישמחו לקבל את הידיעה.
אנשים ששלחת לכלא?
מרביתם עדיין בכלא.
הענישות שלי קשות.
הייתי גאה בזה.
אילי פישר?
ביקש חנינה?
הוא מת ב-1975. אתה היית אז התובע.
ב-1975?
אני בקושי זוכר מה אכלתי הבוקר, שלא לדבר על לפני 30 שנה.
זה ישמע מוזר, אבל אני חושבת שאתה בסכנה.
בבקשה.
הסכנה היחידה שאני מתמודד איתה, היא הכולסטרול שלי.
ואני...
עייף קצת עכשיו.
כמובן.
אולי אחזור בפעם אחרת.
מר מריק, אתה בסדר?
אני בסדר.
אביך היה אילי פישר.
הוא עבד בחנות לכלי עבודה בגראנדוויו.
מי רוצה לדעת? שמי מלינדה גורדון.
איך השגת את המספר, גברת?
אבא, אמרת שאתה...
חכה רגע! רק רגע, חבר.
בעלי עובד במחוז, והוא עבר על כמה תיקים של בית המשפט.
בית משפט?
כן. אני עושה מחקר,
וחשבתי שאולי נוכל לדון בזה. אני יכולה להגיע למרטינסוויל.
מה את רוצה, גברת?
אבא, נו. שקט, ג'מיל.
וולטר מריק. אתה מכיר אותו?
כן, אני מכיר את מריק.
הוא האיש שהרג את אימי כשהייתי בן-7.
אימך...
אני מצטערת. אני יודעת שאביך מת.
אבי לא מת.
אבי נרצח.
אני לא מאמין.
איבדתי את אבי, את אימי, והשופט מריק מקבל בניין על שמו.
מה אני מדבר?
בטח שאני מאמין.
אמרת שהוא הרג את אימך. איך?
אני מכיר אותך...
או את מה שאת רוצה?
למה שאספר לך?
הגעת לכאן, נכון?
הגעתי כדי לבקר את דודתי רוז.
ובכן, אני חושבת שיש יותר בסיפור ממה שכתבו בעיתונים.
גבר לבן הרג את אבי והתחמק מכך.
זה הסיפור.
קדימה, אבא. בוא נלך.
תראה, אני מצטערת,
בסדר? לא התכוונתי...
לצער אותך או את אביך.
אני רק רוצה לעזור, לשניכם.
לעזור?
איך את מתכוונת לעזור לו?
בוא לכאן.
רואה את החנות שם?
שם עבד סבך.
רואה את הסמטה?
שם הוא מת.
סבך עבד בחנות כלי העבודה במשך 18 שנה.
ואז מר סלייד העסיק את הפושע לינק הופסטדטר.
אני לא מוכן שאף אחד יתנהג אלי כך.
אילי. אילי, חכה. זאת הדרך ההוגנת היחידה.
עם כל הכבוד, מר סלייד. הגעתי בזמן לעבודה במשך 18 שנה.
מעולם לא לקחתי יום מחלה אחד.
ואתה משלם לו דולר אחד יותר לשעה ממה שאתה משלם לי?
איך זה הוגן?
אתה חושב שאעבוד בפחות כסף מאדם שחור?
אביו, אני חייב לו טובה.
כן, אני יודע.
כולם פה חייבים להופסטדטר טובה.
והבחור הזה לא מסוגל להבחין בין עששית למנורה.
היי! שמור על הפה שלך, בחור!
ובאותו ערב...
באותו ערב,
לינק חיכה לו,
התנפל ורצח אותו בדם קר.
אבא, היד שלי.
לינק אמר שזאת הייתה הגנה עצמית.
והעיתונים, הם כתבו... העיתונים היו בבעלותם.
והם היו הבעלים של חצי מהמשכנתאות על הנכסים בגראנדוויו.
אבל לא היו עדים.
שמעתי שהיה עד,
אבל שיחדו אותו.
קיימת איזה שהיא הוכחה?
זה בדיוק מה שמריק אמר,
האיש ששמו מתנוסס על השלט שם.
לכו! תסתלקו!
הייתי בערך באותו גיל של ג'מיל.
ואימי לא האמינה שמריק לא מתכוון להגיש כתב אישום.
אימי לא התכוונה להניח לזה.
היא רצתה צדק.
אבל השופט מריק אמר לה שאין עדים
ושזאת המילה של לינק כנגד שלה.
אבל היא ידעה.
בעלך איים להרוג את לינק.
היה עד!
היא ידעה שאבי לא מסוגל לפגוע באף אחד.
זאת הייתה הגנה עצמית.
לפחות תביא את זה בפני מושבעים. תן להם להחליט.
אימי מתה באותו היום.
הם אמרו שזאת הייתה התקפת לב. ואני משער שהם צדקו.
כי ליבה נשבר באותו היום.
זה...
מראה נורא לילד בן-7.
את חושבת שאני צריך את האהדה שלך?
אתה יודע מה קרה עם לינק?
כן, עקבתי אחרי הממזר הזה.
הוא חלה לפני כמה שנים ומת...
בביתו המרווח...
מוקף על ידי אישתו וילדיו.
עופו מכאן!
בוא!
יודע מה מוזר? אילי לא הראה את עצמו היום.
אולי הוא נעלם לתמיד.
זה מה שאני אוהבת אצלך: האופטימיסט הנצחי.
זה היה כמו לעמוד בכיכר, יכולת לראות את הזעם של אילי על בנו.
יש להם את אותה הבעת פנים כשהם כועסים...
וזה בערך כל הזמן.
ובכן, אביו של הבחור נהרג,
קרוב לוודאי, פשע על רקע שנאה.
שום דבר לא נעשה.
דבר כזה
יגרום גם לי לכעוס כל הזמן.
אני מבינה. באמת. פשוט...
כל כך עצוב לראות כעס כזה בילד קטן,
והשנאה שעוברת מאב לבן.
זאת דרכו של העולם, אהובתי.
זה תמיד היה כך.
אתה יודע, אולי אם אפגיש ביניהם,
השופט יוכל לספר לרנדל מה קרה ולשבור את המעגל הזה.
נכון.
ואז הם יוכלו גם לטפל בעניין המטריד ברצועת עזה.
אני רצינית.
יש סיבה שאני נגררת לחייהם של האנשים האלה.
אני יודע, אני יודע.
יש דברים שהם מעבר ליכולתך לעזור,
מעבר ליכולתו של כל אחד.
יש אנשים,
שכל מה שהם רוצים הוא לשמר את השנאה הזאת אצלם.
ובכן, לא אדע אם לא אנסה.
חכי.
עכשיו?
כן. גם כך אני לא מצליחה לישון.
אני בא איתך.
לא. אתה עלול להבריח אותו.
הוא לא נשמע כמו אדם שנבהל בקלות.
בבקשה? אין במה לעזור.
חכי. מה את אומרת?
אני אמור לחכות כאן בזמן שאת יוצאת במזג אויר כזה ומחפשת...
מי שהוא לא יהיה?
לא. אל תחכה.
תנוח קצת. אגיע תוך זמן קצר.
מי אתה?
מה אתה רוצה?!
מה עשיתי לך?!
אני יודעת מה קרה לך,
לאשתך ולבנך.
מה לגבי הבן שלי?
הוא סובל.
הוא מלא בשנאה.
הוא צריך להיות.
לא,
אתה טועה. זה יהרוס לו את החיים.
תראה, אני יכולה לעזור לך לדבר עם השופט...
אדבר איתו כשהוא יהיה מת כמוני,
וזה מה שאני אעשה לו
לפני שתהיה לו הזדמנות לראות את ההקדשה לשמו הטוב.
אל תעשה את זה. יש דרך טובה יותר.
אני לוקח אותו!
כדאי שתתרחקי,
או שאצטרך לקחת גם אותך.
יש פה אנשים שמאוד מעוניינים בך.
היי. זה בסדר.
אל תכעסי.
בזבזתי הרבה זמן על התיק הזה.
ראיינתי עשרות אנשים.
הייתי תובע צעיר, ורציתי לסלול את דרכי.
משפ' הופסטדטר בעלת השפעה. בגלל זה החלטת לא לתבוע?
לא.
אם אמביציה הייתה הדאגה שלי,
משפט רצח היה הדרך הטובה ביותר להביא את שמי לכותרות העיתונים.
לא הכול שחור ולבן.
בחירה מעניינת של מילים.
לא, אני הכרתי את לינק הופסטדטר.
הכרתי את משפחתו. הוא היה בחור טוב.
רוצה לדעת מה באמת קרה באותו הלילה?
הגעתי לעבודה בזמן במשך 18 שנה, לעזאזל איתך,
סבלתי חרא מלקוחות שנתנו לי לסחוב את המקרר שלהם עד הדלת
ואז התעצבנו כי הכנסתי אותו פנימה.
לקוחות שגרמו לי להניח להם את העודף על הדלפק
כדי שבטעות הידיים שלנו לא יגעו אחת בשנייה.
אבל ספגתי את זה. חייכתי. אמרתי תודה,
ואתה משלם לו דולר יותר ממני לשעה?
אביו, אני חייב לו טובה.
דולר יותר!
והראש בשר הזה לא מסוגל להבחין בין עששית למנורה.
שמור על הפה, בחור.
אל תקרא לי, בחור. יא חתיכת מטומטם.
תפסיקו. תקרא לי כך שוב, ואתה מת!
מספיק. הכול בסדר.
אני לא מוכן לקבל את זה. לא בחנות שלי.
עוד פעם זה יקרה, ואני מפטר את שניכם.
באותו הלילה, אילי חיכה לו.
אילי היה מסוגל לדאוג לעצמו. הוא ידע להתאגרף.
היי, בחור.
יש לי משהו בשבילך.
בוא.
בוא, קרקר.
תראה לי מה אתה מסוגל.
בוא. בוא.
בוא, קרקר.
בוא, תראה לי למה אתה מסוגל.
אני לא אפסיד את עבודתי בגללך.
בוא.
בוא, בחור.
קדימה.
זה היה מקרה של הגנה עצמית.
איך אתה יודע? אתה לא היית שם.
גביתי הצהרות מאנשים שראו אותם מתווכחים ברחוב.
הדו"ח הרפואי גיבה את כל מה שלינק אמר.
הגעתי לביה"ח הזה באותו הלילה כדי לתשאל אותו.
היו לו שתי צלעות שבורות,
והוא היה זקוק ל-19 תפרים בלחי.
ואילי?
המכה בראש הרגה אותו מיד.
לינק היה קרוע לגמרי מזה.
אני בספק אם הוא אי פעם סלח לעצמו.
היו שמועות על עד.
ידעתי על השמועות. אך זה מעולם לא הוכח.
למה את חופרת את כל זה? למה עכשיו?
משפחתו של אילי מרגישה שנעשה להם עוול.
אני בטוח בזה.
זאת הייתה טרגדיה לכל הצדדים, אבל אינך יכולה כתב אישום פלילי
כנגד אדם, להרוס את שמו,
להכפיש אותו לכל החיים, על כך שהוא הגן על עצמו.
אבא, למה אתה בוכה?
אני לא בוכה.
זאת הרוח. כנראה נכנס לי משהו לעין.
יש רוח חזקה בכיכר.
אז למה אנחנו יושבים פה כל כך הרבה זמן?
אולי...
אני לא יודע.
זה נותן לי הרגשת קירבה לאבי.
אני מרגיש קצת מבולבל.
קדימה, בוא נלך.
אבל אבא, אמרת לי לעולם לא לבכות.
כן, נכון מאוד. אל תיתן לאף אחד אף פעם לגרום לך לבכות.
תבטח רק באנשים מסוגך.
רק כך תישאר חזק.
רק כך תהיה מוכן.
מוכן למה?
מוכן למקומות מהסוג הזה.
הוא נראה בדיוק כמו בתמונה. מי?
על מה אתה מדבר, ג'מיל?
סבא.
קדימה, בוא נלך.
אבל, אבא,
הוא עומד פה. אני נשבע.
אני חושבת שיש לי את תסמונת מנהרת שורש כף היד.
אין מצב, הביטוח שלנו לא מכסה...
הילד, הוא רואה אותי.
הרבה ילדים יכולים לראות רוחות.
את מדברת אלי?
טוב, להכין את עצמי לבריחה מהחנות?
אני אחזור אליך בעניין הזה.
איך זה שהוא יכול לראות אותי? אני לא ממש יודעת.
בד"כ היכולת הזאת מפסיקה אצלם בגיל 8 או-9.
כאשר הם מבינים שהם לא אמורים לראות אותן.
הנכד שלך בן 7, אני חושבת.
אז למה לא דיברת איתו?
אני לא יודע מה להגיד.
אתה כן יודע.
חכי, היי, לא. את מתכוונת להשאיר אותי לבד עם...
טוב.
אני אהיה מאחור אם...
תזדקק לי.
היי.
יש משהו שאני צריכה להראות לך.
לאן אתה הולך, אבא?
אל תדאג.
מה שמך? ג'מיל. ג'מיל פישר.
'כיתה ב.
עם מי הוא מדבר?
מה קורה כאן?
באותו לילה כשהתקשרתי אליך,
הסיבה לכך היא, שראיתי את אביך.
על מה את מדברת? אבי מת.
אביך, לא רואה אותי, נכון?
לא, רק אני והגברת.
מה את, איזה סוג של נוכלת?
מה, עכשיו גם תספרי לי על העתיד שלי?
תראה, יש לי כשרון.
אתה עדיין גר כאן?
לא, אבל גרתי פה בעבר.
כל חיי.
נולדתי בבית שבו גרה היום דודתך רוז.
חכה רגע, נולדת בתוך בית?
מה?
כך עשו כולם בזמנו. לא היה כסף לבי"ח.
סבא נולד בתוך בית, לא בבי"ח. הם היו מאוד עניים.
איך את עושה את זה? אני לא.
אני ודודתך רוז,
ישנו בתוך מגירת שידה כשהיינו תינוקות.
ואז כשסיליה נולדה, הם סוף סוף קנו מיטת תינוק.
מי זאת סיליה?
סיליה.
היא נפטרה כשהייתה מאוד קטנה.
היא טבעה
באגם.
הייתי אמור להשגיח עליה.
אבא, זאת הסיבה שאתה לא מרשה לי ללכת לשחות לבד?
כי סבא לא השגיח על סיליה?
טוב, מה זה?
רק אני ומשפחתי מכירים את הסיפור.
אביך יודע.
אבי.
הוא כאן.
הוא כאן, אבא.
בסדר,
אם סבא כאן,
תשאל אותו מה קרה באותו לילה.
זה לא כמו שלינק סיפר.
הוא יצא מהבר,
ויכולתי להריח את האלכוהול ממנו.
היי, סמבו.
בוא הנה.
יש לי משהו בשבילך.
מר הופסטדטר,
אני לא התכוונתי למה שאמרתי בחנות.
בוא הנה, ילד,
אני לא אאבד את העבודה שלי בגללך.
שמעתי את הצלעות שלו נסדקות.
אבל הוא לא עמד לתת לי לנצח. אחרת מה הוא יספר לחבריו?
זה לא היה כמו שלינק סיפר.
התכוונתי להביא לאביך חלב לארוחת הבוקר.
גם אבי נותן לי חלב לארוחת הבוקר.
הוא לא חיפש ריב.
זה מה שאימי אמרה.
אף אחד לא הקשיב.
היא בכתה, היא בכתה,
היא לא הצליחה לעבוד.
פיטרו אותה מעבודתה.
רק חיפשתי דרך להעניש אותם, את לינק והתובע.
הוא רצה להעניש את לינק ומריק.
חכי,
אם הוא עדיין כאן,
אחרי כל הזמן הזה,
למה הוא לא דיבר איתי?
הייתי בגילו של ג'מיל היום.
לא ידעתי שאני יכול.
רק ניסיתי לגרום להם לשלם.
אתה יודע מה המשמעות, אבא? אם רק הייתי יכול לראות אותך?
רק לדעת שאתה כאן.
מלמד אותי את הדברים שאבא צריך ללמד את בנו.
זה לא עובד כך, רנדל.
הוא לא ידע שהוא יכול.
מה לגבי אימא?
איפה היית כשהיא מתה?
ואיפה היא?
תגידי לו
שאני הייתי שם באותו היום.
רייצ'ל ראתה את האור,
היא רצתה שאבוא איתה, אבל לא יכולתי, פשוט לא יכולתי.
אמך חצתה לצד השני.
ואביך לא יכול כי הוא כעס מידי.
ובכן, אני מבין מה זה כעס.
כי זה מה שהוא השאיר לי.
במה זה עזר, אה?
חכה!
קודם שאלת אותי איפה הוא היה
כשהזדקקת לו שילמד אותך מה שאבות מלמדים את בניהם.
יש דברים שעלייך ללמד את בנך.
אולי גם ללמד את אביך.
כן, טוב, אבי כבר לא נמצא.
או שאת נוכלת, או
שאת פשוט מטורפת.
אני לא, ואתה יודע זאת.
היא לא, אבא.
בבקשה,
בוא איתי לשופט מריק.
בשביל מה?
להניח לכל העניין.
היכנס.
היא הבוסית שלך?
היא השותפה שלי.
את שותפה של גברת לבנה?
ובכן,
היא גם חברה שלי ג'מיל.
היא החברה הכי טובה שלי.
אבא שלי אומר שאנשים לא יריבו אם הם יסתובבו עם אנשים מסוגם.
ובכן, אביך מאוד חכם.
אתה יודע מה הסוג שלי?
בוא.
אנשים
שרוחשים כבוד אחד לשני,
אנשים נבונים,
אדיבים, מצחיקים, נחמדים לילדים.
אנשים כמו מלינדה.
היא מצחיקה? היא מאוד מצחיקה.
זה בדיוק העניין, ג'מיל.
אי אפשר לדעת כלום על בן אדם רק מלהסתכל עליו.
אתה חייב להכיר אותם.
אבל אביך צודק לחלוטין.
ברגע שתמצא מישהו מהסוג שלך,
תיצמד אליו.
את חייבת לי.
אני יכולה לעזור לך?
צ'ק דחוי.
אני זוכרת, אבל לא כעת, טוב?
תורך לעזור לי.
וזה חייב להיות עכשיו.
למה?
כי אני עבדתי פה בלילה שהם הביאו את לינק.
חיכיתי שעתיים לבן זונה הזה.
רק רציתי להכות אותו קצת.
את יודעת, ללמד אותו איך הוא צריך להתנהג
עם אדם לבן.
את העדה.
הוא סיפר לי הכול.
ובכן...
זה ליווי נחמד.
הם משחררים אותי על תנאי.
הצעתי להם לדון אותי לעבודה קהילתית, אבל...
סליחה, אני מכיר אותך?
זה רנדל פישר, הבן של אילי.
תצטרכו לסלוח לי. אני חייבת להתלבש.
היה עד, נכון?
אחות, שפנתה אלייך.
אני לא יודע על מה את מדברת. אני משתחרר.
אני לא התכוונתי להרוג אותו.
אולי הוא לא היה צריך להרים עלי יד.
את יודעת, הוא פשוט
היה צריך לקבל את מה שהגיע לו.
אז אולי הייתי משאיר אותו בחיים.
היי, בחייך.
אנחנו צריכים לשמור על המקום. לאנשים מהסוג שלנו.
אבל זה לא היה זה, נכון?
אחות חדר המיון סיפרה לך מה לינק סיפר לך.
מר מריק, אני האחות שהתקשרה אלייך.
לינק סיפר לי הכול.
אני גם דיברתי עם לינק.
הוא היה שיכור.
אנשים אומרים שהוא הותקף ע"י אדם שחור בסמטה
והוא הגן על עצמו.
זה לא הסיפור.
ובכן, זה תיק שאני לא יכול לנצח בו.
אז התיק סגור.
למחרת הופקד לי בחשבון $סך של 5,000.
משפחת הופסטדטר הפקידו לה $בחשבון 5,000.
מה?
אני לא ידעתי, אני נשבע. היא אף פעם לא סיפרה לי.
היא ניסתה לספר לך, אבל אמרת לה שהתיק סגור.
אם הייתי יודע שהם שילמו לה... היית צריך לבדוק שב.
אבל העדפת להתעלם.
איך את יודעת את כל זה?
איך אני יודע שאת לא המצאת את כל זה?
זאת האמת.
תבדוק בבנק אם אתה לא מאמין, אבל הדרך הקלה היא,
פשוט לא לעשות כלום.
זה היה ויכוח מטופש
שיצא מכלל שליטה.
זה היה ויכוח על דולר אחד לשעה.
זה לא קשור לדולר אחד יותר
או למקום באוטובוס או לשתות מברזייה.
הויכוח היה על משהו גדול מזה ואתה יודע.
לא ידעתי על הכסף.
ובכן, עכשיו אתה יודע.
פשוט לא האמנתי שהוא מסוגל לעשות כזה דבר.
אנחנו יודעים מה היו אמונותייך אז והיום,
ושנינו יודעים למה התעלמת, נכון?
וולטר מריק לא היה רק שופט בית משפט במשך 25 שנה,
הוא היה תורם חיוני בשיקום גראנדוויו
והבאתה למה שהיא היום.
הסערה חלפה. הוא בריא וחזק יותר מתמיד.
השופט וולטר מריק.
תודה רבה לך.
אני אזכר
על הרבה דברים בעיירה הזאת.
שופט קשוח
אבל הוגן,
מנהל הצדקה בכנסייה,
בעל טוב.
הדבר היחיד
שאתם לא יודעים...
הוא שאני גזען.
לפני 30 שנה,
אדם שחור, אילי פישר נהרג
פה בכיכר.
האמת היא, שהנחתי
שאילי פישר היה האשם.
הפעלתי כושר שיפוט
שהיה חסר רגישות
וצר אופקים.
קל לי מאוד יהיה להגיד, שזה קרה לפני 30 שנה,
אבל האמת היא
שזה האדם שהייתי עד אתמול.
למרות
כל הקדמה הנהדרת בארצנו, גזענות
עדיין חיה וקיימת.
לא קוראים לה בשמה,
היא מועברת מדור לדור.
הטרגדיה הזאת היא החרפה שלי.
החוב שלי.
אבל,
אם זה ישנה,
אפילו אחד ממכם, או אחד מילדיכם,
מותו של אילי פישר
יקבל משמעות חדשה.
מאוחר יותר היום, אני אמליץ
שהלוח הזה יוסר
ואחד חדש יחליף אותו.
אחד שיקדיש
את בית המשפט הזה
לאילי פישר.
היי, הנה סבא.
לאן סבא הלך?
תודה לכולכם שבאתם, ותיהנו מהחגיגות.
הוא הלך לתמיד?
אני לא יודעת.
אילי, אני...
סבא,
אבא צריך לדבר איתך.
אני כאן.
הוא כאן.
תשאל אותו איך הוא מרגיש.
אני לא ממש יודע.
אני שמח שנעשה הדבר הנכון,
אבל זה לא משנה הרבה.
חשבתי שאשמח,
כאילו ניצחתי.
אני לא חושב שמישהו ניצח.
הוא שמח
שהאמת יצאה לאור, אבל זה לא משנה הרבה.
זה כן, אבא.
חשבתי שהכעס יתרום לי במשהו.
משהו שכדאי לי להישאר בגללו.
משהו שימנע ממני ללכת.
אבל זה גזל ממני הרבה.
ממני, ממך,
אפילו מג'מיל. וזה חייב להיפסק.
אני לא כועס, סבא.
זה טוב, איש קטן.
ותוודא שגם אביך לא יישאר כועס.
תגידי לו
שהוא יכול להניח לזה עכשיו.
יש לו לוח חלק.
וגם לי.
אני רואה את זה.
אור.
אני מניח שהגיע הזמן.
אתה מוכן. זמן למה, סבא?
הזמן לראות את סבתך רייצ'ל ואת דודתך סיליה.
אני יכול לפגוש אותם?
לא.
עדיין לא.
הוא דומה לאימו.
זה דבר טוב.
הוא שמח שאתה דומה לאימך.
אני חשבתי...
שזה יכאב יותר מידי
להכיר אותך.
או אם אזכור אותך טוב מידי.
אבל השארת חלל כל כך גדול.
תגידי לו שהוא גדל להיות חזק.
ואני גאה בו על כך.
אבל עכשיו הוא חייב להתעדן.
הוא חייב ללמד את בנו
להיות שני הדברים.
תגידי לו שאמרתי שלום. אני אגיד.
אילי, חכה.
קודם אמרת שיש אנשים שמתעניינים בי.
מי ולמה בי?
כעסתי,
לא התכוונתי להפחיד אותך.
למה כן התכוונת?
אני לא יודע. אני לא בטוח.
יש הרבה שאני לא מבין.
הם יודעים עלייך.
ולא כולם
מרוצים ממה שאת עושה.
תורגם בלעדית ע"י דלל ענת angelfive