‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- "המתנה הגדולה ביותר של האנושות -‬
‫- היא שיש לנו את כוח האמפתיה."‬ ‫מריל סטריפ -‬
‫- הים הצפוני -‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫באתי לבדוק את הכסף שלי.‬
‫תוכל לספור אותו כשהעבודה תושלם.‬
‫לא אתן לך לעזוב את הספינה‬ ‫בלי שתשלם לי.‬
‫תאמין לי, אחי,‬
‫לא אעזוב את הספינה בלעדיך.‬
‫לא! אני לא עוזב אותה לעולם.‬
‫למה אנחנו כאן? למה באנו לכאן?‬
‫בשביל אישה.‬
‫יש לך מדלנה?‬
‫מה שמה?‬
‫גרייס.‬
‫גרייס...‬
‫על מה אתן מתלחששות, עלמות חן שלי?‬
‫הגענו ליבשה.‬
‫תודה לאל.‬
‫טה רנגי!‬
‫- סקוטלנד -‬
‫לא חשבתי שאומר זאת,‬ ‫אבל הלוואי שהייתי עדיין בספינה.‬
‫כן, מקדונלד!‬
‫אף שהיא לא מחבבת אותך,‬
‫לא מפתיע אותי שאתה רוצה להיות איתה.‬
‫שמע, קפטן פורטו-קוקו!‬ ‫טכנית, אנחנו על היבשה עכשיו,‬
‫אז שקול מילים כי אתה מהלך על חבל דק.‬
‫לא, ידידי. לא הבנת אותי.‬
‫אני רק מנסה להסביר את רגשותיי.‬
‫הוא מתאבל, תכבד את זה.‬
‫עזוב אותו,‬
‫אתה תגרום לו שוב לבכות.‬
‫אבל אולי בכי טוב יגרום לו להרגיש טוב יותר.‬
‫אנגלית, שפת קרי או דממה.‬
‫מקטגרט, אני זקוק לעזרתך.‬
‫אנשים ונשק.‬
‫למה אתה מבקש ממני?‬
‫אמרתי לך שלא רציתי לבוא לכאן.‬
‫אני לא יכול לעזור לך.‬
‫מגנוס...‬
‫אתה יודע איפה אני.‬
‫דקלן, אני רציני.‬
‫האדם שאני מכיר כאן אמר לי‬ ‫שאם אחזור אי פעם,‬
‫הוא ישבור את גבי, ישים אותי בשק‬
‫וישליך אותי מצוק.‬
‫אני צריך להגיע אליה.‬
‫אני צריך להגיע אליו. ולא סיפרת לי‬
‫מה קרה לך כאן, אבל אני זקוק לעזרתך.‬
‫סלחי לי כי... שמעתי כל מילה מהשיחה שלכם,‬
‫אבל מניסיוני, שהוא עשיר מאוד,‬
‫לחזור הביתה זה אף פעם לא גרוע כמו שנדמה.‬
‫אני בטוח שנוכל לדבר עם חבריך‬ ‫ולקבל מהם עזרה.‬
‫אחרי הכול...‬
‫אנחנו עושים את זה למען האהבה...‬ ‫של אישה.‬
‫תצטרך לנסוע צפונה, וזה ייגמר רע.‬
‫פשוט קח אותי לשם.‬
‫רק רגע!‬
‫לא כדאי שנוודא קודם כול שבנטון כאן?‬
‫שתקי ותישארי על הספינה.‬
‫טה רנגי, חפש מישהו שיתקן את המפרשים.‬
‫עלינו למהר. תגיד לו לאן אנחנו הולכים.‬
‫הבאת לעמי את האלימות של האדן הלבן‬
‫ושפכת דם על ידינו.‬
‫הגנתי על חייכם. סלחי לי, בבקשה.‬
‫לא ממני אתה צריך לבקש סליחה.‬
‫אני סומכת עליך‬ ‫שתלווה את גופתו לפורט ג'יימס.‬
‫לא נוכל לחזור לפורט ג'יימס.‬
‫אנחנו חייבים לכבד את מותו.‬
‫אפשר בבקשה לדבר איתך לבד?‬
‫אתה חושב שאני כל כך תמימה ושאאמין לכך‬
‫שהסחר איתך יהיה שונה‬ ‫מהסחר עם חברת מפרץ האדסון?‬
‫הוא יהיה שונה.‬
‫דמייני מקום שבו כולם חיים‬
‫בלי הפחד הבלתי פוסק‬ ‫שחברת מפרץ האדסון תתקוף אותנו.‬
‫סיפור הבריאה שלנו מזכיר לנו מהי ענווה.‬
‫האלה מוסקראט‬
‫הביאה את הבוץ ממעמקי הים‬
‫ויצרה את אי הצב.‬
‫לא הדוב, הנשר, הבונה...‬
‫החוזק שלנו נמדד‬ ‫על פי הפגיעים ביותר שבקרבנו.‬
‫אנחנו פגיעים, קמנה.‬
‫כולנו.‬
‫את יודעת שהחברות הגדולות‬ ‫חוברות לשבט האירוקווי, אויבכם.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫אז את יודעת שימי המסחר השלו שלכם ספורים‬
‫כי הם ינסו לפלוש לשטח שלכם.‬
‫כן, על זה אין ויכוח.‬
‫עשינו עסק?‬
‫אם תפיל את חברת מפרץ האדסון,‬ ‫זה לא יהיה באמצעות נהר של דם.‬
‫אני מבטיח לך שלא.‬
‫לכל השדים והרוחות,‬
‫מייקל!‬
‫אנחנו לא לבד, חיילים מתקרבים.‬
‫בואו נזיז את הממזר הזה!‬
‫חייל בשם ויניקומב היה בדרכו לכאן.‬
‫קדימה!‬ ‫-ראיתם אותו?‬
‫לך, מלקולם. בהצלחה.‬
‫מייקל!‬
‫אם תראה את פניך מחוץ לאוהל,‬ ‫הם יפשטו לך את העור.‬
‫לא אתן לקמנה להתמודד עם זה יותר.‬
‫אני אתמודד עם זה, אתה לך.‬
‫לך!‬
‫הפכו את המחנה הזה!‬
‫קחו את הפרוות האלה‬
‫וכל פרווה אחרת שתמצאו.‬
‫זה יחסוך לנו נסיעה אחר כך.‬
‫אתה מחפש את מייקל סמית, נכון?‬
‫יכול להיות שאני יודע לאן הוא הלך.‬
‫איפה הוא, בראון?‬
‫טוב...‬
‫הוא לא כאן.‬
‫מה...‬
‫מייג'ור ויניקומב מת!‬
‫קחו את הגופה שלו!‬
‫עצרו את הזרג הזה!‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫- טירת בנטון -‬
‫גרייס.‬
‫תסתכלי עליי, בבקשה.‬
‫תני לי לראות את פנייך היפות.‬
‫את גבוהה!‬
‫כמו שאמך הייתה.‬
‫עזבת את פורט ג'יימס, נסעת למונטריאול‬ ‫ולא חזרת.‬
‫אמרו לי שאתה מת!‬
‫הייתי חייב לעזוב, גרייס.‬
‫לא היה זמן להגיד שלום.‬
‫את לא מבינה...‬
‫לא, אני מבינה.‬
‫אני מבינה שהדבר היחידי שהצית אש תחת ישבנך‬
‫הוא ההבטחה של כסף‬
‫או האיום שיכרתו את ידיך.‬
‫בכנות, אני מופתעת שהן עדיין קיימות.‬
‫תראי,‬
‫אם לא הייתי עוזב...‬
‫היו אוסרים אותי.‬
‫לפי איך המראה שלך,‬ ‫נראה שבאת לכלא הזה מכלא אחר.‬
‫זה בטח משמח אותך‬
‫לראות את אביך חסר התועלת‬ ‫מקבל את עונשו על...‬
‫כל הכאב שגרמתי.‬
‫אני בטוח שחלמת על היום הזה.‬
‫אל תחמיא לעצמך, אדוארד.‬
‫אף פעם לא הופעת בחלומותיי.‬
‫- מונטריאול -‬
‫בכנות, מר פונד,‬
‫אני לא חושבת שאתה צריך‬ ‫למהר אל השממה.‬
‫האחים בראון כבר חושבים שאנו רוצחים.‬
‫אם אתה זקוק לשיתוף הפעולה שלהם,‬
‫כדאי שתמצא את דרך הפעולה הטובה ביותר‬
‫ומייקל הוא רוע הכרחי,‬ ‫אם אתה רוצה לסחור עם הלייק ווקרס.‬
‫למה את נותנת לי עצות עסקיות?‬
‫עשית את העבודה שלך.‬
‫אולי תחכי בטרקלין,‬
‫ותזדקני באכזריות עד שאחזור?‬
‫אם אבקר שוב אצל דאגלס בראון,‬
‫אני בטוחה ש...‬ ‫-די.‬
‫זה רק תירוץ להיפגש שוב עם דאגלס בראון?‬
‫למה שארצה לפגוש את...‬
‫תולעת הספרים הגסה הזאת?‬
‫הוא אדם מדכא.‬
‫כל בחורה אוהבת קצת עצב.‬
‫- פורט ג'יימס -‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫אשלם למרי כגמולה, היא יודעת לרקוח עשבים...‬
‫אתה תרגיש רע, אבל לא תמות. אני מבטיחה.‬
‫איפה מרי?‬
‫היא לא כאן.‬
‫איפה היא, אימוג'ן?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אני מצפה מאישה כמוך‬ ‫לדעת מתי משהו לא בסדר.‬
‫זה עסק, לא בית יתומים.‬
‫יש לה דעה משל עצמה ואני לא השומרת שלה.‬
‫אין לך בעיה לשמור על אחרות,‬
‫נכון?‬
‫לקנות את נשותינו.‬
‫אני לא צריכה לחפש.‬
‫הבחורות שלי פונות אליי‬ ‫עם כסף בעיניים והרבה אהבה לתת.‬
‫כך אוריילי משכנע אותן‬ ‫לפני שהוא מוכר לך אותן?‬
‫הדבר היחיד שאני קונה מדי פעם ממר אוריילי‬ ‫הוא רובה.‬
‫מרי לא באה לפגישה שלנו.‬ ‫אני רוצה לדעת איפה היא.‬
‫בטח מתפללת איפשהו לאלוהים‬ ‫שלא תלך לגיהינום בגלל העבודה כאן.‬
‫אמתין לה.‬
‫אעדיף שלא.‬
‫תביאי לי את האוכל המזעזע שלך.‬
‫את יודעת, כדאי שתשקלי זאת מחדש.‬
‫נשים נמרצות כמוך מרוויחות כאן הרבה כסף.‬
‫אראה לך מה זה נמרצות.‬
‫ואת תראי את קנה הרובה שלי,‬ ‫אם תעזי לנסות.‬
‫אביא לך מרק.‬
‫רק רגע.‬
‫חכו רגע.‬
‫אם הם באמת כאן,‬
‫הסיכוי הכי טוב‬
‫הוא לירות בשמן הג'ינג'י בביצים.‬
‫זה יאט אותו. בהצלחה.‬
‫ברוך הבא הביתה, מגי.‬
‫לפחות אנחנו יודעים שבאנו למקום הנכון.‬
‫תישארי כאן.‬
‫המקום שאליו אני הולך יהיה מסוכן לך.‬
‫מה אני אמורה לעשות?‬
‫אל תיעלמי.‬
‫היי!‬
‫מתי אתה חוזר?‬
‫מי אתם, לעזאזל?‬
‫מה אתם עושים בעסק שלי עם...‬
‫חתיכת החרא הקטן הזה?‬
‫מעניין מאוד ששאלת, מר...‬
‫שמו ברקלי.‬
‫ואני אנגוס.‬
‫האנשים האלה הרגו את החיילים האנגלים‬
‫שניסו להכריח אותנו לשרת את המלך,‬
‫אז, אתה מבין...‬
‫הם אינם ידידי הכתר.‬
‫נראה שאף אחד מאיתנו לא.‬
‫עופו מכאן.‬
‫או שתישארו‬
‫ותראו מה אנחנו עושים למוגי לב.‬
‫זה היה סוף שבוע נחמד.‬
‫מה יכול לגרום לאדם‬ ‫לעשות דבר כה חסר זהירות,‬
‫וללכת בעקבות הזרג הקטן הזה‬
‫למקום שבו הוא הכי פחות רצוי בעולם כולו?‬
‫אני זקוק לעזרתך.‬
‫למה לי לעזור לך?‬
‫למען התקווה.‬
‫התקווה?‬
‫לפני שהיא תנטוש אותך לעד.‬
‫תראה את המקום הזה,‬
‫ארון מתים קטן ועלוב לפחדנים שפלים ונואשים.‬
‫כדאי לך לשתוק.‬
‫דיכוי מאחרים הוא דבר שמשותף לכולנו.‬
‫לא עדיף לכם להילחם על בתיכם, אדמתכם,‬
‫הכבוד שלכם...‬
‫שנגזל מכם?‬
‫האם השמיכה האדומה של האנגלים תחמם אתכם‬ ‫כשיגרשו אתכם‬
‫אל הקור כמזון לכלבים?‬
‫או שתצטרפו אלינו.‬
‫תעזרו לנו.‬
‫עזרו לאיש הזה להרים את ידו נגד אלה שלקחו‬
‫דבר שאינו שלהם.‬
‫מה נלקח ממך?‬
‫הוא לקח הכול.‬
‫נראה שכולנו איבדנו משהו.‬
‫אני חושב ששתייה היא הדרך הכי טובה לגלות‬
‫את טיבו של אדם.‬
‫מה זה אומר בדיוק?‬
‫הוא אוהב לשתות.‬ ‫הוא אוהב למצוא חברים חדשים לשתות איתם.‬
‫זהירות על הראש.‬
‫יש רק כלל אחד.‬
‫תעמוד בקצב.‬
‫הלך עליך.‬
‫זנחת אותי להגן על עצמי!‬
‫ואת שגשגת!‬
‫הפגנת אומץ רב, לא פחות מכל גבר אחר.‬
‫וקניתי לך מבשלת בירה כדי שתוכלי...‬
‫קנית אותה לעצמך,‬
‫כדי לשתות עד המוות בתום המלחמה.‬
‫למדת להיות קשוחה.‬
‫למדת להיות חזקה.‬
‫כישלונותיי הפכו להצלחותייך.‬
‫אני לא יודע איך הטעויות שלי‬ ‫הביאו אותך לכאן, אבל...‬
‫זה לא קשור אליך.‬
‫זה קשור רק אליי‬
‫כי הלורד רוצה ממני משהו.‬
‫באמת?‬
‫הוא מנסה להשיג ממני את מבוקשו באמצעותך.‬
‫מה שזה לא יהיה, את...‬
‫זה עניין מורכב של יושרה, אבא.‬
‫אני לא מצפה שתהיה לך דעה מועילה.‬
‫מה יקרה אם תסרבי לו?‬
‫ובכן, אתה תמות.‬
‫אהבתי אותך בדרכי.‬
‫חינכתי אותך כפי שראיתי לנכון.‬
‫איפה החמלה שלך כלפי...‬
‫אדם בודד ומקולל,‬
‫אדם שנאלץ לשמש גם כאב וגם כאם‬ ‫לבת כה דעתנית...‬
‫לי אין חמלה!‬
‫לעולם,‬
‫לעולם לא תדע כמה סיכנת אותי...‬
‫אבא.‬
‫בכל יום,‬
‫חוסר הלב שלך חשף אותי...‬
‫לשממה, לקור, לאלימות, לדם, לגברים!‬
‫תפקידך היה להגן עליי,‬
‫לאהוב אותי,‬ ‫להעניק לי קורת גג ולהאכיל אותי,‬
‫אבל במקום זה נטשת אותי,‬ ‫ועכשיו אתה דורש ממני חמלה?‬
‫יש לך זכות לנטוש אותי.‬
‫אם אמות כאן,‬
‫אקבל את זה.‬
‫אבל לא אמות ללא מחילתך, גרייס.‬
‫אל תשלחי אותי אל העולם הבא‬
‫ככה...‬
‫בכאב ההשתוקקות... לאהבתך.‬
‫לא!‬
‫סלחי לי.‬
‫סלחי לי, בבקשה.‬
‫היו לי ציפיות שונות מאוד‬
‫ממערכת היחסים שלנו.‬
‫אבל תאמיני לי, אני מבין.‬
‫אחרי שהיית מוקפת בגברים על ספינה‬ ‫במשך שנים,‬
‫אני בטוח שלגב' אמברלי‬ ‫היה קל מאוד לתמרן אותך.‬
‫היא אישה נחמדה.‬
‫נכון, נחמדה מאוד.‬
‫היית צמאה לחברה נשית.‬
‫בחרת לעזור לגב' אמברלי...‬
‫על חשבון העזרה שלך לי.‬
‫אז עכשיו...‬
‫גורלה בידייך.‬
‫מה זה אומר בדיוק?‬
‫אם לא תעזרי לי לתפוס את דקלן הארפ,‬
‫גורלה של גרייס אמברלי יהיה מר.‬
‫אני לא יודעת על מה אתה מדבר‬ ‫כי אני לא יודעת דבר על הארפ.‬
‫בחייך.‬
‫אני כבר מזמן לא מאמין שיש צירופי מקרים.‬
‫אל תבחני את סבלנותי, ילדה.‬
‫את מהלכת על קרח דק גם ככה.‬
‫אני לא חייבת להביא לכאן את הארפ.‬
‫הוא בדרך אליך.‬
‫אז את תגידי לי מה הוא מתכנן‬
‫ולא תאמרי לו דבר בתמורה.‬
‫לבלאנק, אתה יכול להיכנס רגע?‬
‫תביא לי בקבוק שמפניה טובה.‬
‫אוריילי.‬
‫מזמן לא התראינו!‬
‫טוב לראות אותך!‬
‫סגרתי עסקת סחר עם קמנה והלייק ווקרס.‬
‫עסקה בלעדית. זה הזמן המושלם להתרחב.‬
‫אחד השותפים שלנו כלוא.‬
‫מלקולם הסגיר עצמו למעני,‬ ‫אני לא יכול להשאיר אותו עם ונסטון.‬
‫אתה איש טוב, מייקל. נאמן.‬
‫ונסטון הזה...‬
‫הוא נאמן רק לעצמו.‬
‫אוריילי,‬
‫אני זקוק לעזרתך בשחרור מלקולם.‬
‫אני יכול לעזור לך בזה.‬
‫גורל אבי בידיך, לא בידיי.‬
‫לא נכון.‬
‫את תחליטי אם הוא יחיה או ימות.‬
‫לא הייתי ברור?‬
‫מה הדבר שאתה רוצה ממני‬ ‫ושגורם לך להרחיק לכת עד כדי כך?‬
‫אני רוצה שתדברי בשמי עם לורד פישר.‬
‫הגרמני בוועד המנהל?‬
‫מה להגיד לו?‬
‫כל מה שאני רוצה שתגידי.‬
‫העדות שלי תזכה אותך.‬
‫אתה רוצה שאשפר את המוניטין שלך‬ ‫כדי שתוכל להשיב את הכוח שאיבדת.‬
‫איזו ילדה חכמה.‬
‫התשובה היא לא.‬
‫אז אביך ימות.‬
‫בכנות, אני חושבת שתגאל אותו מייסוריו.‬
‫סרן, תהיה אכזרי.‬
‫אני חייב לומר...‬
‫את מלאת הפתעות, גרייס.‬
‫לא!‬
‫גרייס!‬
‫אני רוצה לדבר עם הלורד!‬
‫גרייס, סלחי לי!‬
‫עצור!‬
‫עצור אותו!‬
‫אעשה זאת אם נחתום על הסכם.‬ ‫-גרייס!‬
‫סלחי לי!‬
‫-שחרר אותו.‬
‫חנינה מלאה ושחרור מהכלא,‬ ‫ואעשה מה שתבקש.‬
‫סרן וינטון, הנח לו.‬
‫ידעתי שתשני את דעתך.‬
‫שלום לך, אדוני.‬
‫גברתי.‬
‫איפה ה... פטרונית?‬
‫מי?‬
‫בעלת הבית, ה...‬
‫המלאכית האדמונית.‬
‫גרייס אמברלי. היא איננה.‬
‫אני האחראית עכשיו.‬
‫אפשר להביא לך...‬
‫בירה, קצת אוכל?‬
‫יש נזיד ארנבת טרי.‬
‫נשמע כה טעים.‬
‫יש חדר פנוי להשכרה?‬
‫כן.‬
‫התעריף תלוי באישה ובזמן הבילוי איתה.‬
‫אין דבר שאני אוהב יותר מהוללות,‬
‫אבל לצערי באתי לרגל עסקים.‬
‫ייתכן שאשאר זמן לא מבוטל.‬
‫הסוויטה היפה ביותר, בבקשה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫המשרת שלי אמר לי שבאת.‬
‫המשרת שלך?‬
‫אני מקווה שלא מפריע לך שבאתי לבקר.‬
‫מה פתאום.‬
‫אבל לא נראה לי‬ ‫שאתה חולף על פני בית גרנט בנסיבות רגילות,‬
‫אלא אם כן באת במטרה מסוימת.‬
‫אין לי מטרה.‬
‫מלבד, אני מניח,‬
‫לראות אותך.‬
‫לראות אותי?‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫חשבתי שמשום שגרנט ופונד עזבו אותך כאן,‬
‫את לבד ואולי...‬
‫אולי תשמחי על אורח לארוחת הערב?‬
‫אתה מציע שנאכל כאן?‬
‫הייתי מזמין אותך לביתי,‬
‫אבל ג'וזפט עלולה לפרש זאת לא נכון.‬
‫אשמח לכל דבר שיקטע את השעמום.‬
‫כלומר...‬
‫כן, אשמח לאכול איתך ארוחת ערב.‬
‫יופי.‬
‫אם תדחוף אותי שוב,‬ ‫אתה תאבד את היד שלך.‬
‫לאט לכם.‬
‫מייג'ור ויניקומב הלך לעולמו,‬
‫אבל עצרתי את הרוצח‬
‫ומחר‬
‫נתלה אותו כדי שיהווה דוגמה.‬
‫שימו אותו באוהל הארור.‬
‫כן, המפקד.‬ ‫-אני תפסתי אותו.‬
‫אני רוצה שכולם ידעו שאני תפסתי אותו.‬
‫אני אשפוט אותו ואקבע את גזר דינו.‬
‫אתה לא מסוגל להחליט בעצמך מתי לחרבן.‬
‫אתה...‬
‫לך!‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫בוא הנה, אתה.‬
‫אתה תשלם על זה.‬
‫תיכנס לאוהל הארור!‬
‫ונסטון.‬
‫על מה המהומה?‬
‫אוריילי, מזמן לא ראיתי אותך.‬
‫נראה שהשגת לא מעט פרוות.‬
‫אני רואה שגם מצבך לא רע כאן.‬
‫זו לא פרווה.‬
‫זו גופתו של מייג'ור ויניקומב.‬
‫נוח על משכבך בשלום.‬
‫מה קרה?‬
‫תפסתי את אחד הרוצחים.‬
‫סקוטי. הוא בן ברית של חברת בלאק וולף.‬
‫כל הכבוד!‬ ‫-כן.‬
‫הוא קשור באוהל.‬
‫אעמיד אותו למשפט בבוקר‬
‫ואני מתכוון למצוא אותו אשם.‬
‫כן, בצדק.‬
‫טוב, מישהו צריך להשתלט על פורט ג'יימס.‬
‫אין דרך טובה יותר להכריז על סמכותי‬
‫מלתלות מורד.‬
‫סליחה?‬
‫אני לא מדברת שפת קרי.‬
‫אני משבט אירוקווי.‬
‫מה שמך?‬
‫אני קאהוויטה.‬
‫אשתו של מר אוריילי.‬ ‫-איפה הוא?‬
‫מי את?‬
‫סוקנון.‬
‫הוא כאן איתך?‬
‫מה את רוצה?‬
‫אני רוצה את עזרתך.‬
‫לעצור את מה שהגברים האלה עושים.‬
‫לא בחרתי להינשא לו.‬
‫נמכרת לאוריילי?‬
‫גברים דתיים נתנו לו אותי.‬
‫מר אוריילי עובד איתם ומוצא נשים לפועלים.‬
‫המשפחה שלי נפלה בפח של הגברים הדתיים‬
‫והאמינה שהנישואים שלי‬ ‫יבטיחו יחסי מסחר טובים.‬
‫שאועיל לכולם כשאלמד את דרכיו‬ ‫של האל החדש.‬
‫אני מבטיחה לך שאשים לזה סוף‬
‫ואז נשחרר נשים כמוך שנחטפו.‬
‫אבל לא תשני את מה שכבר נעשה.‬
‫איך תחזירי אותן לאמותיהן ואחיותיהן?‬
‫תגני על עצמך, אחותי.‬
‫נשים כמוני וכמוך‬ ‫אינן בטוחות בסביבתם של גברים כאלה.‬
‫תגידי לי איפה הוא.‬
‫הוא באוהל.‬
‫אתה צריך לקנות לעצמך בירה, ידידי, עליי.‬
‫כדי לחגוג את ניצחונך.‬
‫אתה צודק בהחלט.‬
‫הרמן.‬
‫תישאר בעמדתך.‬
‫אולי נשאר לך קצת כסף.‬
‫להשיג אישה.‬
‫אני לא יכול שלא לשים לב‬ ‫שאתה מזכיר לי שכן מהבית.‬
‫הוא היה נוראי...‬
‫לא חשבתי שאראה אותך שוב, מייקל סמית.‬
‫אנחנו באותה סירה עכשיו.‬
‫קדימה.‬
‫יפה.‬ ‫-התענוג כולו שלי.‬
‫בסדר.‬
‫פונד.‬
‫כמה נחמד.‬
‫למה אני לא מופתע למצוא אתכם יחד?‬
‫תורך שוב.‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫תפסיק לזוז.‬
‫ממזר אמיץ שכמוך.‬
‫לא!‬
‫אל תדאג.‬
‫אף פעם לא ראיתי אף אחד חוץ ממני‬
‫שותה את הכמות שאתה שתית.‬
‫זה היה רק החימום.‬ ‫בוא נעשה את זה באמת הפעם. קדימה.‬
‫לא, זה נגמר.‬
‫אעזור לך לחלץ את הבחורה.‬
‫באמת?‬
‫אבל הפסדתי.‬
‫כולם מפסידים, בחור מגודל,‬
‫אבל אם אתה מוכן ללכת כל כך רחוק,‬
‫אנחנו נעזור.‬
‫תודה, מוזג.‬
‫הייתי קודם בשוק ושמעתי‬
‫משרתת קונה מצרכים לטירה בפאתי הכפר.‬
‫היא התרברבה על איזה לורד שנעדר זמן רב‬
‫וחזר זה עתה הביתה.‬ ‫התקרבתי אליה‬
‫ושמעתי שהלורד שהיא דיברה עליו...‬
‫הוא בנטון.‬
‫איך היא נראתה?‬
‫היא הייתה בגובה שלי בערך.‬
‫אני לא יודעת בדיוק.‬
‫היא חבשה כובע.‬ ‫בכל מקרה, השארת אותי לבד כל כך הרבה זמן,‬
‫לכן גנבתי קצת אוכל. רעב?‬
‫אוכל!‬
‫מה קרה לך?‬
‫הכיתי חזיר ג'ינג'י גדול ושמן...‬
‫בפרצוף.‬
‫ואז הקאתי.‬
‫אבל ניצחתי.‬
‫הוא ניצח רק בערך, אבל נקבל לנו עזרה.‬
‫את רואה שהוא גמור.‬
‫לא, צריך למצוא את במברלי. כלומר, אמברלי.‬
‫כלומר, גרייס, בואו נלך.‬
‫אני חושב שיש לי רעיון טוב יותר,‬
‫לעשות את זה בבוקר.‬
‫זה יפחית את הסיכויים שלנו‬
‫לגרום לאנשים גדולים ושיכורים‬ ‫לרצות לבוא ולהרוג אותנו.‬
‫לא. בוא נלך.‬
‫קדימה, צ'יף.‬
‫לא הבנתי מה הוא אמר, בואו נלך.‬
‫אני לא מבין פורטוגזית. קדימה!‬
‫בואו.‬
‫"לורד פישר,‬
‫אני כותבת לך, ראש חברת מפרץ האדסון הגדולה,‬
‫והאדם שהכי זקוק למידע הבא.‬
‫אני האומנת של פורט ג'יימס,‬ ‫אשתו של ג'ונתן צ'סטרפילד.‬
‫צר לי מאוד להודיע לך‬
‫שבעלי בגד בחברה,‬
‫ובכך גם במלך עצמו."‬
‫"הוא בגד בכבוד הבריטי שלו‬
‫וזנח את החובה שלה נשבע‬
‫גם כמושל‬
‫וגם כחייל בצבא המלכותי של בריטניה.‬
‫הוא השקיע מאמצים רבים ב...‬
‫השחתת שמו הטוב של לורד בנטון."‬
‫לא, רגע.‬
‫"לורד בנטון הנאמן."‬
‫"המכשול היחיד שעמד‬
‫בפני מטרותיו המרושעות של צ'סטרפילד,‬
‫ושאיפתו הבוגדנית‬
‫לשלוט בעולם החדש."‬
‫כן, נראה שהשתלבת במהירות‬
‫בסביבה החדשה הזו.‬
‫נראה שנולדתי לחיי עושר.‬
‫כמה זמן את מתכננת לגור כאן,‬
‫עם פונד וגרנט שעוקבים אחרייך כל הזמן?‬
‫לא ממש חשבתי על זה.‬
‫אני הייתי דואג.‬
‫הכול עלול להשתנות בפתאומיות‬ ‫כשהם יחזרו.‬
‫מר גרנט עזר לשופטים רבים להתעשר‬
‫וכך הוא ומר פונד חמקו ממשפט.‬
‫מר פונד...‬
‫הוא איש מסוכן.‬
‫ראיתי בעצמי למה הוא מסוגל.‬
‫הוא אולי מוזר, אבל הוא לא מסוכן.‬
‫אני מניח...‬
‫שלא ראית אותו הורג אדם בדם קר‬
‫אל מול עינייך.‬
‫גרנט הוא המסוכן מביניהם.‬
‫למה?‬
‫הוא מהסוג המסוכן ביותר.‬
‫הוא חזק,‬
‫לא מוסרי ו...‬
‫חסר ביטחון בצורה מפחידה.‬
‫אני יודע בתוך תוכי‬
‫שהוא האחראי למות אשתי.‬
‫אני רק צריך להוכיח את זה.‬
‫זה נורא לאבד אדם קרוב אליך.‬
‫אחי מת.‬
‫באנגליה. הוא...‬
‫חייל הרג אותו.‬
‫זה היה באשמת מייקל.‬
‫נראה שמייקל מזיק לך יותר‬
‫משגרנט מזיק לי.‬
‫אתה דואג לי?‬
‫אני מניח שאפשר... לנסח זאת כך.‬
‫הו לא, ראית איזה שלומיאל אני!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫הוא נהרס.‬
‫זה רק קצת יין.‬
‫לא, הוא יצא מדעתו.‬
‫בסדר.‬
‫די, תסתכל עליי.‬
‫זה בסדר, אני אעשה את זה.‬
‫קומי.‬
‫קדימה.‬
‫בסדר, ונסטון.‬ ‫הוא לא בנטון או אפילו צ'סטרפילד.‬
‫הוא טמבל, אבל הוא עלול לסכן אותנו.‬
‫ואנשיו לא סומכים עליו.‬
‫נוציא לו את הרוח מהמפרשים‬ ‫ונבריח את חייליו,‬
‫אולי יש לנו סיכוי‬ ‫להשתלט על כל פורט ג'יימס.‬
‫נסגור עסקה עם הלייק ווקרס,‬ ‫לא תהיה לנו תחרות‬
‫וחברת מפרץ האדסון תעזוב באביב.‬
‫זה יקרה אם אנשינו יכו בהם.‬
‫יופי. נוכל לצאת מכאן‬ ‫לפני שכיתת היורים תגיע.‬
‫אני מרוצה ממספר החורים שקיימים בגופי.‬
‫סליחה על השעה המאוחרת.‬
‫זה בסדר גמור.‬
‫אני מצטער שנאלצנו לפטר‬ ‫את העובדים הנותרים.‬
‫אני מקווה שמלקולם בראון יצליח.‬
‫אם מלקולם ייכשל, הכול אבוד.‬
‫חשבת על כך שאולי יהיה חכם‬
‫לתכנן תוכניות חלופיות?‬
‫יש אח נוסף למשפחת בראון‬
‫שעלייך לדבר איתו.‬
‫מייקל הוא גנב, אבל הוא...‬
‫הוא לא שקרן, אם זה הגיוני.‬
‫לא ממש.‬
‫הוא ערמומי,‬
‫הוא פיכח ומקסים,‬
‫אבל הוא נאמן.‬
‫פשוט צריך להיות בצד שלו.‬
‫אבל אמרת שהוא...‬
‫אחראי למות אחיך?‬
‫גם אני איבדתי אח...‬
‫שנהרג על ידי חייל.‬
‫צר לי.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫אני לא מבטיחה שאענה.‬
‫הבית הזה‬
‫אינו מקום בטוח בשבילך.‬
‫אם תהיי בסכנה אי פעם,‬
‫בואי אליי. אל תהססי.‬
‫זו לא שאלה.‬
‫לו רק אנשים הכירו את האדם האמיתי‬ ‫שבתוך דאגלס בראון,‬
‫הוא היה הרווק המבוקש ביותר במונטריאול.‬
‫מאוחר.‬
‫כן, מאוחר.‬
‫נשארתי... יותר מדי.‬
‫אני מצטער.‬
‫לילה טוב.‬
‫פיטרנו היום את אחרוני העובדים.‬
‫טוב, ברגע שהפרוות שלכם יגיעו,‬
‫הם יחזרו מיד לעבודה.‬
‫כן, אם הפרוות יגיעו.‬
‫נראה לי מוזר‬
‫שהלכת מאחורי גבי‬
‫וזממת מזימות עם אחי,‬
‫אבל את כל כך לא מאמינה בו.‬
‫מלקולם הוא בעל יכולת,‬ ‫אבל אנחנו סומכים על מייקל סמית,‬
‫ואסור לנו לעשות דבר‬ ‫שיסכן את ההסכם עם מייקל.‬
‫אולי מייקל סמית הוא זה‬ ‫שאי אפשר לסמוך עליו.‬
‫סליחה, אפשר לדבר איתך רגע?‬
‫בסדר, תירגע.‬
‫איך אפשר לעזור?‬
‫מה העניין?‬
‫ובכן, שום דבר מיוחד.‬
‫רק...‬ ‫-אל תבזבז את זמני.‬
‫אני יכול לשלם לך עליו...‬
‫אתה משוגע?‬
‫מהיום תפסיק להרוס לנשים את החיים.‬
‫היום הצלתי חיים.‬
‫למעשה,‬
‫אני מציל חיים כל יום.‬
‫האמנם? אתה והגברים הקדושים שלך,‬ ‫שחוטפים את נשותינו?‬
‫אל תהיי פזיזה...‬
‫נראה שנוכל לעזור זה לזה. כלומר...‬
‫את לא חושבת שהגיוני יותר לעבוד יחד‬
‫מששנינו נמצא את עצמנו מתים בצד הדרך?‬
‫עם מי אתה עובד?‬
‫מה הקשר שלך למייקל סמית?‬
‫היא מכירה את מייקל, ידידי.‬
‫את מעוניינת בו?‬
‫כי, את יודעת...‬
‫אני יכול לסדר משהו ביניכם.‬
‫תגיד לי את האמת המלאה,‬
‫אחרת אפתח לך את הראש‬ ‫ואחפש אותה בעצמי.‬
‫סוקנון.‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬